КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2026 року № 320/4000/26
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Парненко В.С., розглянувши в письмовому провадженні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОМАРАНЧЕВІ КИТИ» про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОМАРАНЧЕВІ КИТИ» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 

в с т а н о в и в:

У провадженні Київського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №320/4000/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОМАРАНЧЕВІ КИТИ» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07.04.2026 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОМАРАНЧЕВІ КИТИ» задовольнити частково.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 21.10.2025 № 47747/0709 форми «С», в частині суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 1 818393, 42 грн.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОМАРАНЧЕВІ КИТИ» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 27 275,89 грн.
Представник позивача звернувся до суду 08.04.2026 із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить суд стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОМАРАНЧЕВІ КИТИ» витрати на професійну правничу допомогу у сумі 30 000,00 грн.
Розгляд заяви просить здійснити без участі позивача та його представника за наявними документальними доказами долучених до цієї заяви.
Згідно вказаної заяви позивачем обґрунтовано заявляються до стягнення витрати на правничу допомогу у сумі 30 000,00 грн у цій справі з урахуванням, зокрема, складності справи, яка підтверджується тим, що вказана остання не розглядалась у порядку спрощеного провадження. Адвокатом позивача витрачено 17 годин лише на ознайомлення та аналіз поданих відповідачем документів, складання, оформлення і відправлення у справі процесуальних документів, які стосувались безпосередньо предмету спору та прибуття для участі у засіданні по цій справі. Обсяг наданих адвокатом позивача послуг був необхідним та доцільним, адже кожна послуга адвоката у цій справі, вимоги по оплаті яких заявляються, була відповіддю на дії відповідача і стосувалась безпосередньо предмету спору в цієї справи.
На підтвердження понесених судових витрат до заяви долучено:
1) Договір про надання правової допомоги № 11-03/25 від 11.03.2025 між адвокатом Євсеєнком В.В. та позивачем, згідно пункту 4.2 якого за правову допомогу, передбачену в пункті 1.2. Договору Клієнт сплачує Адвокату винагороду (гонорар). Розмір винагороди Адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються Сторонами в додатках до цього Договору; 
2) Додаток № 1 від 08.01.2026 до Договору про надання правової допомоги № 11-03/25 від 11.03.2025, який містить перелік (розрахунок) послуг за Договором, а саме:
- складання та подання до Київського окружного адміністративного суду, в тому числі, але не виключно, позовної заяви про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, а також інших документів правового змісту в міру виникнення необхідності (орієнтовний час, що буде витрачений адвокатом для надання послуги 10 год., гонорар – 20 000,00 грн);
- участь у судових засіданнях не залежно від кількості та часу їх тривалості (гонорар 10 000,00 грн);
3) Акт здачі прийняття послуг правничої (професійної) допомоги до Договору № 11-03/25 про надання професійної правничої допомоги від 11.03.2025.
Відповідачем подані заперечення на заяву позивача, в яких зазначається, що представником позивача не наведений детальний опис наданих послуг, а саме: правовий аналіз матеріалів перевірки, подача позовної заяви, правовий аналіз відзиву, підготовка і подача відповіді на відзив, представництво інтересів в суді, підготовка заяви про стягнення судових витрат. Представником позивача не надано обґрунтованого розрахунку витрат за надані послуги, їх співвідношення з ринковими цінами на адвокатські послуги; документів, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження. Проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, відповідач вважає, що надані адвокатом види послуг не є окремими процесуальними діями, а такими, що направлені на досягнення одного результату, яким в даному випадку є оскарження податкового повідомлення рішення. Зазначається, що справа №320/4000/26 не є складною, містить один епізод правовідносин, що підлягали дослідженню та правовому аналізу, вказано мінімальний обсяг законодавства в позовній заяві, що регулює правовідносини, що склалися. З наведеного слідує, що дана справа не є достатньо складною в порівнянні з розміром гонорару у сумі 30 000,00 грн, а тому відповідач просить відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі.
Згідно з частиною третьою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Оскільки судове рішення у даній справі прийнято у письмовому провадженні, а також враховуючи клопотання представника позивача щодо розгляду заяви без його участі (у письмовому провадженні) та не заперечення щодо цього відповідачем, розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення суд вважає за можливе здійснювати в порядку письмового провадження.
Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, вивчивши матеріали справи, суд зазначає наступне. 
Відповідно до частин 1 та 3 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Статтею 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.
Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналіз вищенаведених норм дає суду підставу прийти до висновку про те, що витрати сторони на правничу допомогу мають бути фактично понесеними (здійсненими) та підтвердженими відповідними належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу — це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 12.07.2022 року у справі № 810/840/18 зазначено, що необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Суд зазначає, що здійснені адвокатом дії, визначені в акті приймання-передачі наданих послуг, мали бути здійснені адвокатом фактично, та дійсність їх вчинення має бути підтверджена в матеріалах справи.
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18.
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI):
- договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (пункут 4);
- інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6);
- представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9). 
Згідно з положеннями статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Як встановлено судом, на підтвердження виконання умов Додатку № 1 від 08.01.2026 до Договору про надання правової допомоги № 11-03/25 від 11.03.2025 надано до суду Акт здачі прийняття послуг правничої (професійної) допомоги, згідно якого надано наступні послуги: 
- складено та направлено до Київського окружного адміністративного суду у справі 320/400025, наступні процесуальні документи: позовна заява від 13.01.2026; відповідь на відзив від 26.01.2026; клопотання про розгляд справу у письмовому провадженні від 25.03.2026 (час витрачений адвокатом на надання послуг – 10 год., ціна наданих послуг – 20 000,00 грн)
- прибуття у судові засідання 04.03.2026 та 25.03.2026 (час витрачений адвокатом на надання послуг – 2 год., ціна наданих послуг – 10 000,00 грн)
Загальна сума гонорару адвоката становить – 30 000,00 грн. 
Згідно частини 3, 4 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Таким чином, з урахуванням часткового задоволення позову рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07.04.2026, тому судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Поряд з цим, суд вважає, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду даної справи не є належним чином обґрунтованою та завищеною у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг і витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.
Виходячи з пропорційності покладення судових витрат до розміру задоволених позовних вимог та з огляду на те, що обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною з вимогами, які заявлені у позовній заяві, суд вважає, що розмір вказаних витрат має бути зменшений до 15 000,00 грн.
Отже, визначені адвокатом дії в акті наданих послуг є частково доведеними та підлягають частковому задоволенню судом у загальному розмірі на суму 5 000,00 грн. 
Вказана сума у розмірі 15 000,00 грн є співмірною з вчиненими адвокатом діями та наданими послугами у даній справі.
З огляду на вказане, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат.
Відповідно частини 1, 2 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі можуть оскаржити судове рішення щодо судових витрат, якщо це стосується їхніх інтересів.
Частиною 3 статті 143 КАС України визначено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною 3 статті 143 КАС України, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно частини 5 статті 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною 3 цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Пунктом 3 частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись статтями 132, 134, 139, 241-252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОМАРАНЧЕВІ КИТИ» про ухвалення додаткового рішення – задовольнити частково. 
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОМАРАНЧЕВІ КИТИ» (08132, Київська обл., Бучанський р-н, м. Вишневе, вул. Святошинська, буд. 26, офіс 4/1, код ЄДРПОУ 45291725) понесені витрати на правову допомогу в розмірі 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 5А, код ЄДРПОУ 44096797). 
У задоволенні іншої частини вимог заяви – відмовити.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини додаткового рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Суддя Парненко В.С.