Справа № 569/1242/26

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
05 травня 2026 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Сидорук Є.І., розглянувши матеріали, що надійшли із УПП в Рівненській області ДПП відносно ОСОБА_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 556625, 01.01.2026 року о 16 год 19 хв 32 с в м. Рівне по вул. Басівкутська, 105, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault megan, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора “Alcotest Drager 6810” та проведення такого огляду в медичному закладі, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
16.02.2026 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Оспанов Р.О. подав до суду письмові заперечення на протокол, в яких вказав, що ОСОБА_1 своєї вини не визнає та просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Також долучив диск, на якому міститься відеозапис з нагрудної відеокамери поліцейського, щодо подій, що відбулись 01.01.2026 року о 16 год 19 хв 32 с в м. Рівне по вул. Басівкутська, 105.
Під час розгляду справи захисник ОСОБА_1 - адвокат Оспанов Р.О. зазначив, що його підзахисний ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у зв`язку з проїздом на жовтий сигнал світлофору. На момент зупинки транспортного засобу поліцейські не зафіксували та не оголосили останньому жодної передбаченої законом ознак алкогольного сп`яніння. Вимога щодо проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ґрунтувалась виключно на репліці ОСОБА_1 про вживання алкоголю у минулому. Зазначає також, що поліцейські надали неправдиву інформацію щодо наслідків відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що викликало у водія думку про те, що відмова від проходження такого огляду є менш обтяжливим та більш раціональним варіантом. Запевнили його в тому, що суд під час розгляду справи може не позбавляти права керування автомобілем, а обмежитись лише штрафом, а також повідомили, що автомобіль на штрафмайданчик не забиратимуть. Фактично поліцейські своїми діями схилили ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, адже постійно підганяли його та не давали часу на роздуми, а також ввели в оману, надавши неправдиві відомості щодо санкцій, які на нього очікують, у зв`язку з такою відмовою. Таким чином волевиявлення водія не було вільним, а процедура проходження огляду була грубо порушена маніпулятивними діями правоохоронців. Відтак зміст протоколу не відповідає фактичним обставинам справи, а встановлений законом порядок проведення огляду не було дотримано. Просив закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 – адвоката Оспанова Р.О., дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до такого висновку.
За змістом статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, є зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Суб`єкт зазначеного правопорушення спеціальний – водій транспортного особи, який керує транспортним засобом. Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується умисною формою вини у формі прямого умислу.
Таким чином, при наявності у особи яка керувала транспортним засобом ознак алкогольного сп`яніння, як і відмова такої особи від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.
Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).
За приписами п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 3 Розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до п. 1 розділу 2 Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вказаному адміністративному правопорушенні було надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 556625 від 01.01.2026, диск з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складений 01.01.2026 о 16 год 36 хв; направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 01.01.2026 о 16 год 44 хв; довідка про те, що згідно баз "НАІС, АРМОР" ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року не притягувався; зобов`язання до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 556625 від 01.01.2026.
Вказані докази суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.
Суд наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
Суд критично оцінює фактичні дані, які містяться в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 01.01.2026, направленні на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.01.2026, оскільки вони суперечать фактичним обставинам справи, іншим дослідженим судом доказам та не узгоджуються з ними.
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом був досліджений відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспекторів патрульної поліції.
Досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.
Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 став проїзд останнім на жовтий сигнал світлофору (хронологічний відрізок 16:18:20 триває далі). Після зупинки працівники поліції перевірили водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 (хронологічний відрізок 16:18:55 триває далі), після чого один із поліцейських запитав у водія чи не вживав він сьогодні алкоголь (хронологічний відрізок 16:21:05 триває далі). Далі поліцейський запитав у ОСОБА_1 чи пройде той огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння (хронологічний відрізок 16:22:04 триває далі), після чого інший із поліцейських, що був присутній на місці події також запропонував пройти огляд (хронологічний відрізок 16:22:57 триває далі). При цьому поліцейські запевнили водія, що автомобіль у нього не заберуть, а лише відсторонять його від права керування (хронологічний відрізок 16:24:49 триває далі). Далі поліцейський розпочав розгляд справи за ч. 2 ст. 122 КУпАП, щодо проїзду на жовтий сигнал світлофора (хронологічний відрізок 16:27:06 триває далі). Після розгляду справи за вказаним правопорушенням, поліцейський знову запропонував пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі та запитав чи він відмовляється (хронологічний відрізок 16:28:30 триває далі). Далі ОСОБА_1 відійшов разом із поліцейським для приватної розмови (хронологічний відрізок 16:29:20 триває далі). В подальшому на місце зупинки транспортного засобу під`їхав інший екіпаж патрульної поліції (хронологічний відрізок 16:31:34 триває далі). З відеозапису також вбачається як поліцейський, передав свою бодікамеру, відеозаписи з якої містяться в матеріалах справи, іншому поліцейському (хронологічний відрізок 16:33:24 триває далі), після чого поліцейський, з яким помінявся бодікамерою інший правоохоронець підійшов до останнього та повідомив, що в ході їхнього спілкування вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі (хронологічний відрізок 16:36:09 триває далі). В подальшому поліцейський повідомив водію, що у нього є три варіанти: 1) пройти огляд на місці зупинки; 2) пройти огляд в медичному закладі; 3) відмовитись від проходження огляду (хронологічний відрізок 16:38:10 триває далі). Далі поліцейський роз`яснив водію, що у разі складання відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП його буде відсторонено від права керування транспортним засобом на 24 години, але автомобіль у нього не вилучатимуть (хронологічний відрізок 16:42:30 триває далі). Також поліцейський сказав ОСОБА_1 , що результат судового рішення залежить від наданих ним пояснень у суді та у випадку якщо він їх не надасть, то суд застосує відносно нього покарання у виді штрафу і позбавлення права керування, однак якщо він скористається професійною правничою допомогою та надасть пояснення, суд може обмежитись лише штрафом, на підставі чого ОСОБА_1 висловив відмову від проходження такого огляду (хронологічний відрізок 16:43:00 триває далі). Далі з відеозапису вбачається як на місце зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 під`їхав евакуатор, після чого поліцейський вийшов з патрульного автомобіля, підійшов до ОСОБА_1 та повідомив, що його транспортний засіб перебуває у розшуку державного виконавця, у зв`язку з чим його забирають на штрафмайданчик (хронологічний відрізок 16:58:53 триває далі).
З долучених захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відеоматеріалів вбачається, як один із патрульних знімає свій нагрудний відеореєстратор та відводить ОСОБА_1 в сторону для приватної розмови (хронологічний відрізок відеозапису під назвою “clip-6” - 16:29:07 триває далі).
На відеозаписах, доданих до матеріалів справи, у водія ОСОБА_1 не вбачається зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння. Навпаки, по виразу обличчя, спокійній поведінці, зовнішньому вигляду, відсутні підстави стверджувати про його стан алкогольного сп`яніння. З відеозапису, виражене тремтіння пальців рук та порушення координації рухів, як зазначено у Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 01.01.2026, не вбачається.
З наданого поліцейськими відеозапису вбачається, що вимога працівника патрульної поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння висловлена без фактичного встановлення ознак алкогольного сп`яніння, а складання протоколу відносно ОСОБА_1 обумовлено виключно висловлюванням щодо вживання алкоголю у минулому. Крім того, поліцейський, який пізніше під`їхав на місце зупинки транспортного засобу та в подальшому повідомив ОСОБА_1 , що він вбачає у нього ознаки алкогольного сп`яніння, взагалі з ним попередньо не спілкувався. Відтак невідомо яким способом такі ознаки були визначені. Поліцейські роз`яснили водію, що стан сп`яніння вже є очевидним фактом та спираючись на це припущення, почали роз`яснювати ситуацію таким чином, що у ОСОБА_1 склалося враження, ніби відмова від проходження огляду є менш обтяжливим та більш раціональним варіантом у порівнянні з його проведенням. При цьому ОСОБА_1 не надав остаточної відмови від проходження огляду, а намагався отримати чітке роз`яснення процедури, оскільки інформація від різних працівників екіпажу патрульної поліції була суперечливою. Зокрема, один із поліцейських запевняв, що між позитивним результатом технічного засобу “Драгер” та відмовою від огляду немає правової різниці.
Також працівниками поліції було надано недостовірну інформацію щодо санкції статті 130 КУпАП, тому що зазначили, що остаточне рішення приймає суд, який нібито може призначити лише штраф без позбавлення права керування, що було сприйнято ОСОБА_1 як переконання у недоцільності проведення тесту.
Суд дійшов такого висновку, виходячи з характеру та послідовності дій поліцейських на місці події, змісту їх розмов між собою та з ОСОБА_1 .
З встановлених судом обставин, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння була безпосередньо зумовлена діями та словами поліцейських. Екіпаж поліції навмисно підвів водія до прийняття рішення про відмову. Таким чином, волевиявлення не було вільним, а процедура пропозиції проходження огляду була грубо порушена маніпулятивними діями правоохоронців.
Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини складення адміністративного протоколу, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, отриманий у встановленому законом порядку, тому є належним та допустимим доказом.
Враховуючи викладене, суд оцінює показання ОСОБА_1 та його захисника, як достовірні та правдиві, оскільки вони узгоджуються з дослідженим судом відеозаписом та не суперечать йому.
Для того, щоб вимагати від водія пройти огляд на стан сп`яніння, поліція має довести законність його зупинки.
 
Поліція склала протокол на ОСОБА_1 за керування у стані сп`яніння, однак із матеріалів справи про адмінправопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення ПДР, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами. 
Зупинка водія поліцією «просто так» не є законною, тому всі подальші вимоги поліції до нього, зокрема й проходження огляду на стан сп`яніння, водій виконувати не зобов`язаний. Такого висновку дійшов Чернівецький апеляційний суд у рішенні 13 жовтня 2022 року по справі 718/1824/22 та інші суду. 
Як було встановлено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.
Отже, на думку суду, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Такі висновки апеляційного суду узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 р. у справі "Кобець проти України".
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.
Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з огляду на те, що огляд ОСОБА_1 на виявлення ознак алкогольного сп`яніння було проведено із порушенням вимог закону, суддя приходить до висновку, що його вина належними та допустимими доказами не доведена, а обставини зазначені у протоколі "поза розумним сумнівом" не знайшли свого підтвердження.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,- 

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду Сидорук Є.І.