г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 213/690/26
Номер провадження 2/213/908/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2026 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Хмельової С.М., 
за участю секретаря судового засідання Шульги В.С.,
за відсутності сторін,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:
До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач – ТОВ «ФК «ЄАПБ» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 142 570,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 квітня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №8964709. Відповідач умови договору не виконав, кредитні кошти у передбачені строки не повернув. 13 листопада 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №13112025, на підставі якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за вищезазначеним договором у розмірі 45 820,00 грн. 
17 квітня 2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №2239989, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти. Відповідач умови договору з повернення кредиту та сплати відсотків не виконав. На підставі укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» договору факторингу від 13.11.2025 позивач отримав право вимоги до відповідача за вищезазначеним кредитним договором в розмірі 96 750,00 грн. 
Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за вказаними кредитними договорами у загальному розмірі 142 570,00 грн та понесені судові витрати у справі.
Сторони у судове засідання не з`явилися. 
У позовній заяві позивач зазначив, що просить розглядати справу за відсутності представника позивача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 
Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно і належним чином за зареєстрованим місцем проживання, однак повторно не з`явився в судове засідання, про причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань не направив. Відзив на позов до суду не надходив. 
За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України.
У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
12 лютого 2026 року позовна заява надійшла до суду.
Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою. Призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.
16 квітня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або мобільний застосунок «СreditPlus», укладено електронний договір про надання споживчого кредиту №8964709, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн строком на 360 днів,, зі стандартною процентною ставкою – 1% в день та зниженою – 0,95% в день. Знижена процентна ставка застосовується в разі сплати до 01.05.2025 (+3дні) першого платежі з оплати процентів або частково здійснено дострокове повернення кредиту. Загальні витрати за кредитом – 36 000,00 грн, з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки – 35 925,00 грн
Кредит надається шляхом перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки НОМЕР_1 (п. 2.1 договору). 
Відповідно до п.6.4 Договору, у випадку невиконання або неналежного виконання споживачем зобов`язань за договором, передбачена сплата штрафу: у розмірі 900,00 грн на 4-й день такого невиконання, у розмірі 200,00 грн починаючи з 5-го дня невиконання за кожен день. 
Договір підписано позичальником шляхом використання одноразового ідентифікатору А3361. Також сторонами підписано паспорту споживчого кредиту, який містить аналогічні умови з договором та Графік платежів, з якого видно, що періодичність платежів зі сплати процентів встановлено кожні 15 днів. Останній день сплати – 11.04.2026. 
17 квітня 2025 року між вказаними сторонами укладена Додаткова угода до Договору №8964709, відповідно до умов якої сума кредиту збільшена на 8 000,00 грн, загальна сума кредиту складає 18 000,00 грн, денна процентна ставка становить 1%. Загальні витрати за кредитом збільшаться та складуть: за стандартною процентною ставкою – 64 720,00 грн, з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки – 64 589,00 грн. Строк кредиту не змінився.
Підписавши договір та додаткову угоду, відповідач погодився з їх умовами.
Кредитодавцем виконано умови договору з надання кредитних коштів, що підтверджується листом надавача платіжних послуг – ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 17.11.2025 про успішність транзакції з перерахування коштів на суму 10 000,00 грн на номер картки НОМЕР_1 та листом надавача платіжних послуг – ТОВ «Пейтек» від 14.11.2025 про успішність транзакції з перерахування коштів на суму 8 000,00 грн на номер картки НОМЕР_1 .
Зарахування коштів в сумі 10 000 грн та 8 000 грн на вказану картку відповідача також підтверджується листом та випискою за договором, наданою АТ «Приватбанк» на ухвалу суду. 
Із картки обліку Договору (розрахунок заборгованості) первинного кредитора видно, що відповідач умови договору з повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконав, жодних оплат не здійснив. Станом на 13.11.2025 заборгованість склала 18 000,00 грн – основний борг, 18 820,00 грн – проценти, які нараховані по 30.07.2025 року, штраф – 9 000,00 грн, всього – 45 820,00 грн.
13 листопада 2025 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір факторингу №13112025, згідно з умовами якого та відповідно до Реєстру боржників №2 до Договору, клієнт відступив фактору права грошової вимоги до боржників, зокрема до відповідача за кредитним договором №8964709. Розмір заборгованості відповідача що відступається становить 45 820,00 грн, з яких: 18 000,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 18 820,00 грн – заборгованість за відсотками, 9 000,00 грн – заборгованість за пенею, штрафами. 
Платіжною інструкцією №187 від 18.11.2025 підтверджується оплата за відступлення права вимоги.
Після набуття права вимоги позивачем не здійснювалося нарахування процентів та пені за цим договором.

17 квітня 2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір №2239989 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки за договором. 
За умовами договору сума кредиту складає 23 900,00 грн, строк кредиту – 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 18 днів, стандартна та денна процентна ставка становить 1%. 
Відповідно до п. 2.1 договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом перерахування на рахунок споживача з використанням реквізитів електронного платіжного засобу № НОМЕР_2 .
Пунктом 6.4 Договору передбачена сплата штрафу за невиконання або неналежне виконання споживачем зобов`язань за договором: у розмірі 3 585,00 грн на 3-й день такого невиконання, у розмірі 717,00 грн починаючи з 4-го дня невиконання за кожен день.
Відповідно до п.7.1 договору його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, з використанням особистого кабінету, доступ до якого забезпечується споживачу через Веб-сайт / мобільний додаток «Selfie Сredit». Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». 
Договір, а також графік платежів, інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг, що є додатками до договору, підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором В929.
19 квітня 2025 року між сторонами вказаного договору, укладена Додаткова угода, відповідно до умов якої сторони домовились про збільшення суми кредиту на 3 000,00 грн, загальна сума кредиту складає 26 900,00 грн, денна процентна ставка становить 1%. Загальні витрати за кредитом збільшаться та складуть 96 750 грн. Строк кредиту не змінився.
Додаткова угода від 19.04.2025, графік платежів, інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг, що є додатками до договору, підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Х638.
ТОВ «Селфі Кредит» виконало умови договору щодо надання кредиту. Листами від 14.11.2025 року ТОВ «Пейтек Україна» підтвердило успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта: 17.04.2025 на суму 23 900,00 грн, 19.04.2025 на суму 3 000,00 грн на карту НОМЕР_3 .
Як видно із листа АТ «Універсал Банк» від 04.04.2026 та виписки про рух коштів по картці, наданими на ухвалу суду, банком було емітовано на ім`я ОСОБА_1 платіжну картку № НОМЕР_3 , на яку 17.04.2025 було зараховано 23 900 грн, 19.04.2025 – 3000,00 грн. 
Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав.
Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Селфі Кредит», ОСОБА_1 оплату за договором кредиту не здійснював. Станом на 13 листопада 2025 року заборгованість за кредитним договором становить 96 750,00 грн: 26 900,00 грн – тіло кредиту, 56 400,00 грн – проценти, 13 450 – штраф (пеня). Нарахування процентів здійснювалось за ставкою 1% в день
13 листопада 2025 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Селфі Кредит» укладено договір факторингу №13112025/1, на підставі якого позивач набув право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №2239989 на загальну суму заборгованості – 96 750,00 грн, що видно із витягу з Реєстру боржників до договору. Платіжною інструкцією №186 від 18.11.2025 підтверджується оплата за відступлення права вимоги.
Позивачем не здійснювались нарахування заборгованості за вказаним кредитним договором. 
Розмір заборгованості відповідачем не спростований.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за кредитним договором, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Встановлено, що сторонами кредитних договорів №8964709 та № 2239989 визначені істотні умови, в тому числі: сума та строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх нарахування, реальна річна процентна ставка у відповідності до розміру застосованих відсотків, відповідальність у вигляді сплати штрафу, орієнтовна загальна вартість кредиту тощо.
Також встановлено, що кредитні договори, і додаткові угоди до них, укладені у формі електронного документу та підписані відповідачем електронним підписом. 
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до положень 12 Закону України «Про електрону комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до пункту 6 частини 1 ст.3 вказаного закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 р. у справі № 524/5556/19 зазначив, що якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. 
Суд зазначає, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між сторонами не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачці.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 (провадження № 61-16243св20).
Також слід зазначити, що особливістю укладення договорів про отримання кредиту в електронній формі, тобто з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем є те, що при цьому виключається прямий контакт позичальника з кредитором та можливість останнього спонукати позичальника до укладення договору на несправедливих для нього умовах, а також можливість застосування до нього психологічного чи фізичного тиску. Отже укладення договору на визначених у ньому умовах є результатом вільного волевиявлення позивача, з врахуванням, що останній розумів, що дані умови договору є зручними для нього на ринку фінансових послуг в мережі Інтернет. Аналогічна правова позиція викладені в Постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі №127/33824/19.Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). 
Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Встановлено, що боржник не виконав зобов`язання за кредитними договорами, вчасно отримані в кредит кошти не повернув, відсотки за користування такими коштами не сплатив, заборгованість погашена не була. 
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
На підставі договорів факторингу від 13 листопада 2025 року №13112025 та №13112025/1 позивач набув права вимоги до відповідача за договорами про надання споживчого кредиту №8964709, укладеного між відповідачем і ТОВ «Авентус Україна» та №2239989, укладеного між відповідачем і ТОВ «Селфі Кредит».
Як було зазначено, відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Встановлено, що заборгованість за процентами нарахована відповідачу в межах граничних строків кредитування, а тому суд погоджується з розрахунками щодо суми заборгованості за відповідними кредитними договорами наданими кредиторами ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «Селфі Кредит» . 
Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем кредитних договорів. Додаткових угод до них та порушення ним взятих на себе зобов`язань, набуття позивачем прави вимоги за цими договорами. 
Щодо вимог позивача про стягнення сум заборгованості за пенею суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Статтею 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов`язання.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час.
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. 
Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування того, що він електронним підписом підписував договір, отримував кредитні кошти і користувався ними, а також щодо суми заборгованості за кредитними договорами не надав, обставини, на які посилається позивач як на підстави для стягнення заборгованості, знайшли своє підтвердження при розгляді справи.
Разом з тим, стягнення неустойки (пені) у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що позовні підлягають частковому задоволенню: стягненню з відповідача заборгованість за кредитним договором №8964709 у розмірі 36 820,00 грн (18 000,00 грн – тіло кредиту, 18 820,00 грн – проценти); за кредитним договором №2239989 у розмірі 83 300,00 грн (26 900,00 грн – тіло кредиту, 56 400,00 грн – проценти), а всього 120 120,00 грн. 
У стягненні заборгованості за пенею за кредитним договором №8964709 у розмірі 9000,00 грн та за кредитним договором №2239989 у розмірі 13 450,00 грн позивачу слід відмовити. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, слід стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат на оплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 2803,95 грн (120 120,00 х 3328,00 /142 570).
Керуючись ст. ст. 207, 512, 514, 525, 526, 530, 549, 550, 638, 639, 610, 611, 1046, 1048-1049, 1050, 1054, 1077, 1082 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 274, 279, 280, 282 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково. 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість у розмірі 120 120 (сто двадцять тисяч сто двадцять) гривень 00 коп., а саме:
- за кредитним договором №8964709 від 16 квітня 2025 року у розмірі 36 820 (тридцять шість тисяч вісімсот двадцять) грн 00 коп., з яких: 18 000,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 18 820,00 грн – заборгованість за відсотками.
- за кредитним договором №2239989 від 17.04.2025 у розмірі 83 300 (вісімдесят три тисячі триста) грн 00 коп., з яких: 26 900,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 56 400,00 грн – заборгованість за відсотками.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" судовий збір у розмірі 2 803 (дві тисячі вісімсот три) грн 95 коп. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Позивач: ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Дата складення повного судового рішення – 13 травня 2026 року.

Суддя С.М. Хмельова