ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 676/4690/23
Провадження № 22-ц/820/829/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М. 
секретар судового засідання Кошельник В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Авто Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення неустойки та відшкодування матеріальної шкоди, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Підлісним Олегом Васильовичем, на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2025 року (суддя Бондар О.О.).
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:
У липні 2023 року ТОВ «Київ Авто Гарант» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення неустойки та відшкодування матеріальної шкоди.
В обґрунтування позову зазначав, що 09 травня 2023 року між ТОВ «Київ Авто Гарант» та ОСОБА_1 було укладеного договір оренди автомобіля марки Renault, модель Megane, рік випуску 2011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є позивач. 
Пунктом 2.1. даного договору встановлено, що відповідач зобов`язався сплачувати щотижневу орендну плату за користування автомобілем у розмірі 4000 грн. Проте, починаючи з 15 травня 2023 року відповідач почав ухилятися від належного виконання взятих на себе зобов`язань за договором.
Згідно з п. 3.4.10 договору, у випадку одностороннього розірвання договору орендар зобов`язаний повернути автомобіль протягом 1 (одного) дня, проте, орендра повернув автомобіль 12 червня 2023 року.
Згідно з п. 4.3 додговору, у випадку порушення орендарем умов договору, орендар повинен сплатити неустойку у розмірі подвійної орендної плати за кожен день прострочення.
Станом на момент звернення до суду із даним позовом заборгованість (неустойка) за договором становила 31999,52 грн.
Посилалось на те, що позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням погасити наявну заборгованість та повернути автомобіль, проте, відповідач ухилявся від сплати наявної заборгованості.
Тому, 16 травня 2023 року, відповідно до підпункту 3.1.2. та 5.1.1. договору, договір оренди було розірвано в односторонньому порядку на вимогу позивача. 
Зауважувалось, що відповідач недбалим ставленням до предмету договору оренди - автомобіля завдав матеріальної шкоди у сукупному розмірі 297250,80 грн разом з ПДВ, що підтверджується рахунком №СФА-КЯВ700 від 13.06.2023, виданим ТОВ «ТД Фаворит Авто».
Зверталась увага суду на те, що 19 червня 2023 року відповідачу було направлено претензію з вимогою про сплату заборгованості та про відшкодування матеріальної шкоди, проте ОСОБА_1 ігнорує дані вимоги, що стало підставою для звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права.
Враховуючи викладене вище, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за період з 16 травня 2023 року по 12 червня 2023 року за договором оренди автомобіля від 09.05.2023 у розмірі 31999,52 грн та матеріальну шкоду в розмірі 297250,80 грн та стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 4938,75 грн.
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2025 року позов задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Київ Авто Гарант» заборгованість за період з 16 травня 2023 року по 12 червня 2023 року за договором оренди автомобіля від 09.05.2023 у розмірі 31999,52 грн, матеріальну шкоду у розмірі 297250,80 грн та судовий збір у розмірі 4938,75 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник – адвокат Підлісний О.В., подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. Посилається на незаконність та необгрунтвоаність рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Зазначає, що договір було розірвано в односторонньому порядку на вимогу позивача (орендодавця).
Зауважує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів укладення договору оренди автомобіля від 09.05.2023 на умовах, за якими позивач просив стягнути заборгованість в розмірі 31999,52 грн. 
Вказує, що не підписував договір оренди автомобіля долучений позивачем до позову на умовах визначених у ньому. Зауважує, що при погодженні умов договору було обумовлено орендну плату в сумі 4000,00 грн в тиждень та строк оренди з 09.05.2023 по 01.07.2023. Після погодження вказаних умов, відповідач підписав акт приймання-передачі транспортного засобу. Також, представник позивача просив поставити підписи внизу чистих аркушів та прописати: прізвище, ініціали, дату та власноручний підпис. Вказані підписи ставились на чистих аркушах, у зв`язку з тим, що у представника позивача не було роздрукованих договорів на погоджених умовах. При цьому, зауважує, що договору на вказаних умовах, відповідач так і не отримав. Підтвердженням вищевказаного є відсутність у розділі 8 договору підпису останнього, на відміну від наявного підпису позивача. 
Звертає увагу суду, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що останній направив повідомлення про припинення (розірвання) договору, а з наданого скріншоту електронного листа не можливо встановити точної дати його формування, адресата та підтвердження направлення вказаного листа. При цьому, відповідач не отримував такого електронного листа.
Стверджує, що позивачем не додано до позову жодного деталізованого розрахунку заборгованості відповідача по орендній платі, а посилання на розрахунок в позовній заяві не підтверджено належними доказами. Позивачем не вказано, чи сплачувались відповідачем кошти за оренду автомобіля, в яких сумах, що надавало б можливість суду перевірити обґрунтованість заявлених вимог. 
Зазначає, що при передачі автомобіля 09 травня 2023 року сторона позивача, в особі ОСОБА_2 , отримала від відповідача 8000 грн в рахунок майбутніх платежів. З наданих позивачем переписок з Viber ОСОБА_2 неодноразово вимагав у відповідача оплату за оренду автомобіля та визнав, що отримав від відповідача кошти у сумі 8000 грн, як завдаток, які обіцяв повернути коли буде повернуто автомобіль. Проте, в момент повернення автомобіля ніяких коштів не було повернуто.
Вказує, що ОСОБА_1 перераховано представнику ТОВ «Київ Авто Гарант» Тимощуку А.В. кошти в сумі 12000 грн та передано готівкою 8000 грн і позивач ніяким чином не спростовував вказаної інформації і не надав повного розрахунку заборгованості.
Зауважує, що згідно з переписки у месенджері Viber немає жодної згадки про розірвання договору та необхідності повернення автомобіля, тобто, до 12.06.2023 договір не був розірваний і діяв. Тому, нарахування подвійної неустойки (1142,84 грн за 1 день) за неповернення автомобіля (за 28 днів) в розмірі 31999,52 грн є передчасним, відповідно, суд першої інстанції не мав права задовольняти позов в цій частині.
Щодо позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди зазначає, що позивачем не надано належних доказів в чому саме полягало недбале ставлення відповідача, не додано експертного висновку орендованого автомобіля на підтвердження завданих пошкоджень транспортному засобу та розмір такого відшкодування, а також не доведено пошкодження автомобіля саме відповідачем, якщо таке було. З наданого рахунку № СФА – К – ЯВ4700 від 13 червня 2023 року на суму 297250,80 грн неможливо встановити, що механічні пошкодження автомобіля відбулись саме з вини відповідача, а вказують лише на ціну послуг та товарів у ТОВ «ТД ФАВОРИТ АВТО», а не на пошкодження, які наявні у орендованого автомобіля. При цьому, позивачем не надано інших доказів щодо придбання запчастин та проведення робіт по ремонту автомобіля за вказаним рахунком.
Вважає, що позивачем не зазначено обставини щодо сплати (несплати) відповідачем забезпечувальної суми, не вказано чи використав її позивач під час завдання йому матеріальних збитків, що погоджено сторонами у договорі.
За таких обставин, позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено, що саме відповідачем завдано останньому матеріальних збитків, як і не підтверджено належними доказами суму завданих матеріальних збитків, тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позов в цій частині є обґрунтованим та доведеним, а відтак, підлягає задоволенню.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Київ Авто Гарант» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вказує, що відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги, тому дані доводи зводяться до незгоди скаржника з оцінкою доказів та встановленими судом обставинами справи.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, місце і час слухання повідомлені належним чином. 
В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 
До апеляційного суду надійшло клопотання від представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Підлісного О.В. по відкладення (перенесення) розгляду справи у зв`язку із перебуванням представника у щорічній відпустці. Враховуючи, що вимогами цивільного процесуального законодавства встановлені строки розгляду справи в апеляційній інстанції, при цьому клопотання представника скаржника про відкладення розгляду справи надійшло поза межами строку, визначеного ст. 371 ЦПК України, а також можливість участі в судовому засіданні самого скаржника, реалізацію стороною позивача права на викладення своїх аргументів у апеляційній скарзі, колегія суддів поважності причин неявки в судове засідання не встановила, і, відповідно, підстав для відкладення розгляду справи та вважала за можливе слухати справу за відсутності представника скаржника. При цьому, колегія суддів виходила з того, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення, не відкладаючи розгляду справи, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасника справи чи його представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, підписавши договір оренди та акт приймання-передачі транспортного засобу погодився із його положеннями та підтвердив, що на момент передачі його в оренду автомобіль був повністю справний та придатний для використання за призначенням. Через неналежне виконання умов договору відповідачем, позивач скористався правом в односторонньому порядку розірвати даний договір. Оскільки орендар повернув автомобіль із запізненням, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка у розмірі подвійної орендної плати за кожен день прострочення, що складає 31999,52 грн. Разом з тим, через недбале ставлення зі сторони відповідача до предмету договору оренди автомобіля та неналежну його експлуатацію відповідачем, останнім нанесено матеріальну шкоду позивачу в розмірі 297250,80 грн, яку суд стягнув з відповідача на користь позивача.
Проте, з такими висновками суду першої інстанції не можна погодитись з таких підстав. 
Встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки RENAULT, модель MEGANE, рік випуску 2011, об`єм двигуна 1461, тип пального дизель, колір коричневий, тип ТЗ загальний легковий універсал-в, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 на праві власності належить ТОВ «Київ Авто Гарант» (а.с. 14).
09 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київ Авго Гарант», в особі представника Тимощука А.В., як орендодавцем, з однієї сторони, та ОСОБА_1 , як орендарем, з іншої сторони, було укладено дговір оренди автомобіля (а.с.13), який не посвідчено нотаріально.
Відповідно до пункту 1.1. даного договору орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування, з метою використання у власних цілях, автомобіль марки RENAULT, модель MEGANE, рік випуску 2011, об`єм двигуна 1461, тип пального дизель, колір коричневий, тип ТЗ загальний легковий універсал-в, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який належить орендодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Орендодавець свідчить, що технічний стан автомобіля на момент передачі в оренду повністю справний та він придатний для використання за призначенням, а також, що йому невідомо про властивості або недоліки автомобіля, які можуть бути небезпечними для майна орендаря чи інших осіб, або призвести до пошкодження самого автомобіля під час користування ним (пункт 1.2.).
Згідно із пунктом 1.7. договору орендар зобов`язується сплатити на користь орендавця забезпечувальну суму у розмірі 4000 грн протягом 1 дня з моменту укладення цього договору, яка може бути використана орендодавцем для покриття збитків внаслідок порушення орендарем умов договору (у випадку пошкодження автомобіля, покриття витрат в зв`язку із ремонтом автомобіля, неповерненням автомобіля у строк та/або документації на нього, що випливають із порушення орендарем умов договору). У випадку належного виконання орендарем умов договору, у тому числі зі сплати усіх орендних платежів, встановлених даних договором, забезпечувальна сума підлягає поверненню орендарю у повному обсязі. 
Термін оренди складає 53 дні, а саме: з 09 травня 2023 року по 01 липня 2023 року без права суборенди. Автомобіль повинен бути повернутий орендавцю впродовж одного дня після закінчення терміну оренди. Строк цього договору може бути продовжений, для чого сторонам необхідно укласти договір про внесення змін та доповнень до цього договору (пункти 1.9., 1.10.).
Згідно з актом приймання-передачі транспортного засобу від 09 травня 2023 року, ТОВ «Київ Авто Гарант» передало, а ОСОБА_1 прийняв в оренду технічно справний, без нюансів та недоліків легковий автомобіль, в якому всі системи та їх складові функціонують, марки RENAULT, модель MEGANE, рік випуску 2011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , про що сторонами засвідчили підписами (а.с.31).
15.05.2023 згідно з скрін – шоту повідомлень з електронної пошти Авто –Гарант отримувачу nn680098 направлено повідомлення щодо необхідності сплатити орендної плати згідно з договором оренди між ТОВ «Київ Авто Гарант» та ОСОБА_1 у строк до 23:59 15.05.2023 та у випадку несплати - договір оренди буде розірвано згідно з п.3.1.2.
Відповідно до рахунку №СФА-К-ЯВ4700 від 13.06.2023, ТОВ «ТД «Фаворит Авто» сформувало перелік товарів та робіт, які необхідно провести автомобілю марки RENAULT, модель MEGANE, рік випуску 2011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що на загальну суму складає 297250,80 грн. рахунок дійсний до сплати протягом 3 днів (а.с.29-30).
19 червня 2023 року ТОВ «Київ Авто Гарант» направило ОСОБА_1 претензію про сплату заборгованості та відшкодування матеріальної шкоди та просила сплатити заборгованість за договором оренди автомобіля від 09 травня 2023 року у сукупному розмірі 31999,52 грн та компенсувати матеріальну шкоду автомобіля шляхом перерахунку коштів за ремонт у розмірі 297250,80 грн протягом 10 днів з моменту відправлення даної претензії (а.с.32-33).
Відповідно до договору про виконання ремонтних робіт автомобіля в розстрочку від 16.06.2023, укладеного між ТОВ «Київ Авто Гарант» та ФОП ОСОБА_3 слідує, що замовник передає, а виконавець приймає автомобіль марки RENAULT, модель MEGANE, рік випуску 2011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою проведення ремонтних робіт за специфікацією рахунку № СФА-К-ЯВ4700 від 13.06.2023 від ТОВ «ТД «Фаворит Авто» (а.с. 127).
Згідно з актом виконаних робіт виданого ФРП ОСОБА_4 від 29.06.2023 щодо проведення ремонтних робіт автомобілю марки RENAULT, модель MEGANE, рік випуску 2011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , всього до сплати загальна сума складає 297250,80 грн (а.с.130-131). 
Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.
Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом.
Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Статтею 611 Кодексу визначено, що при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Загальними положеннями про найм (оренду) передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або обов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди) (стаття 759 ЦК України).
Частиною третьою статті 640 ЦК України встановлено, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.
Відповідно до ст. 798 ЦК України, предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує. Сторони можуть домовитися про надання наймодавцем наймачеві комплексу послуг для забезпечення нормального використання транспортного засобу.
Згідно зі статтею 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.
Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Згідно із частиною другою статті 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Нікчемний договір не породжує тих прав і обов`язків, настання яких бажали сторони, і визнання такого договору недійсним судом не вимагається.
З матеріалів справи слідує, що договір оренди транспортного засобу між ТОВ «Київ Авто Гарант» та ОСОБА_1 було укладено у простій письмовій формі, без нотаріального посвідчення, а отже є юридично нікчемним в цілому в силу порушення імперативних вимог щодо його обов`язкового нотаріального посвідчення. 
Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що хоча і відбулося часткове виконання договору, але доказів того, що одна із сторін відмовилася від його нотаріального посвідчення, матеріали справи не містять. Крім того, позивач не заявляв позовну вимогу щодо визнання вищезазначеного договору оренди транспортного засобу дійсним, а у відповідності до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Отже, враховуючи вищевикладене, договір оренди транспортного засобу від 09 травня 2023 року, укладений між ТОВ «Київ Авто Гарант» та ОСОБА_1 , відповідно до ч. 1ст. 220 ЦК України, є нікчемним, в силу вищевказаних норм матеріального права, то такий договір не створює жодних правових наслідків.
Крім того, позивачем не надано до матерілів справи жодних доказів тих обставин, що сторони приймали заходи для виконання вимог ч. 2 ст. 799 ЦК України та укладення договору в передбаченому законом порядку і формі, проте відповідач ухилявся від нотаріального посвідчення договору, і що така можливість втрачена.
У зв`язку з викладеним вище, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості (неустойки) за договором оренди транспортного засобу від 09 травня 2023 року задоволенню не підлягають.
Щодо позовних вимог в частині стягнення майнової шкоди, колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до частини 1 та 2 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 лютого 2022 року в справі № 725/1670/18 (провадження № 61-9128св19) зазначено, що «відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає».
У разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 липня 2022 року в справі № 753/15095/17 (провадження № 61-16500св20)).
Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом абзацу 1 пункту 2 постанови Пленум Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Отже, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування майнової шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.
Відповідно до частин першої - четвертої статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Як передбачено частинами 6-7 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували факт заподіяння шкоди саме відповідачем за період перебування автомобіля у його користуванні, її розмір та наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача. Матеріали справи не містять доказів, якими зафіксовано стан автомобіля та обсяг пошкоджень транспортного засобу за час користування ним відповідачем на момент передачі автомобіля відповідачем позивачу 12 червня 2023 року. 
Наданий позивачем рахунок ТОВ «ТД «Фаворит Авто» від 13.06.2023 не є належним та допустимим доказом того, що такі пошкодження автомобіля мали місце і завдані саме відповідачем в період користування ним вказаним автомобілем.. 
А тому, за відсутності доведеності позивачем наявності шкоди, її розміру, протиправності поведінки відповідача у заподіянні такої шкоди та причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача, відсутні підстави для задоволення вимог позову у частині стягнення майнової шкоди. 
З огляду на викладене вище, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції – скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового судового рішення про відмову в задоволенні позову. 
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У зв`язку з відмовою у позові, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Авто Гарант» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 5926 грн 50 коп судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Підлісним Олегом Васильовичем, задовольнити.
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Авто Гарант» відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Авто Гарант» на користь ОСОБА_1 5926 грн 50 коп судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 липня 2026 року.

Суддя-доповідач      І.В. П`єнта

Судді:       Р.С. Гринчук

А.М. Костенко