Справа № 149/3707/25
Провадження №2/149/232/26 
Номер рядка звіту 52
РІШЕННЯ
Іменем України

30.04.2026 р. м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Гончарук-Аліфанової О. Ю.,
при секретарі Зоріній О. Г.,
за участю представника позивача адвоката Захарченка О. В., відповідача ОСОБА_1 , адвоката Костюка С. М., представника МТСБУ адвоката Висоцької Х. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МП-АЛЬФА" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди
ВСТАНОВИВ:
13 листопада 2025 року ТОВ "МП-АЛЬФА" звернулося до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до МТСБУ, ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок ДТП. Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що 01 лютого 2025 року близько 13.00 год. в м. Хмільнику Вінницької області по вул. Івана Богуна, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем NISSAN E-NV200, д. н.з. НОМЕР_1 , був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, здійснюючи поворот праворуч, не впевнився в безпеці свого маневру, внаслідок чого спричинив зіткнення з автомобілем Renault Duster, д. н. з. НОМЕР_2 , який належить позивачеві, під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого вказаний автомобіль було пошкоджено.
З огляду на те, що шкода автомобілю позивача завдана внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_1 ПДР, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована не була, при цьому 21 травня 2025 року МТСБУ у регламентній виплаті по даному випадку відмовило через ненадання документів на підтвердження відповідальності ОСОБА_1 за заподіяну шкоду, просили стягнути з відповідачів заподіяну внаслідок ДТП шкоду у вигляді різниці вартості пошкодженого транспортного засобу до та після ДТП, зокрема з МТСБУ - 250 000 грн., що становить максимальну суму регламентної виплати, а з ОСОБА_1 - 34 713 грн. 16 коп. різниці між розміром заподіяної шкоди та регламентної виплати. Також просили стягнути з відповідачів в рівних частках понесені судові витрати по сплаті судового збору та витрат за проведення експертизи та оцінок.
Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28 листопада 2025 року справу прийнято суддею Гончарук-Аліфановою О. Ю., відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи.
Ухвалами суду від 26 лютого 2026 року відмовлено в задоволенні клопотання адвоката Костюка С. М. про призначення судової автотехнічної експертизи та в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про залишення заяви про закриття провадження в частині позовних вимог до МТСБУ без розгляду, підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду.
Ухвалою суду від 30 квітня 2026 року провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ "МП-АЛЬФА" до МТСБУ України про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди закрите.
У встановлений судом строк представник відповідача адвокат Костюк С. М. подав відзив, згідно якого заперечив щодо задоволення позову до ОСОБА_1 через недоведеність вини відповідача у ДТП, зокрема посилався на те, що надана працівниками поліції до матеріалів справи про адміністративне правопорушення схема місця ДТП відрізняється від схеми місця ДТП, яку сфотографував Гуменюк Л. Г., оскільки містить заміри. Саме ця схема була використана експертом при виготовленні висновку інженерно-транспортної експертизи, та, оскільки вона є недопустимим доказом, недопустимим доказом являється і сам висновок експертизи. При розгляді судових справ про адміністративне правопорушення, вина ОСОБА_1 не встановлювалась, тому просив відмовити в задоволенні позову та вирішити питання розподілу судових витрат.
Інших заяв по суті справи сторони не подавали.
В судовому засіданні представник позивача Захарченко О. В. позовні вимоги до ОСОБА_1 підтримав, з підстав, зазначених у позові, просив їх задоволити. Зазначив, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності відноситься до нереабілітуючих підстав, постанова суду від 19 червня 2025 року відповідачем не оскаржувалась, відтак він з нею погодився.
Представник МТСБУ Висоцька Х. О. зазначила, що обставини справи щодо винуватості ОСОБА_1 у ДТП не заперечує та вважає їх встановленими.
Адвокат Костюк С. М. проти задоволення позову в частині вимог до ОСОБА_1 заперечив з підстав, викладених у відзиві. Посилався на те, що висновок експертизи являється недопустимим доказом, оскільки зроблений на підставі недопустимої схеми ДТП. Також зазначив, що постанова суду про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не оскаржувалась, за складенням альтернативного висновку експертизи вони не звертались. Пояснень щодо того, які саме права відповідача порушені зазначенням у схемі місця ДТП замірів, надати не зміг.
Відповідач ОСОБА_1 підтримав позицію його адвоката. Також зазначив, що справа про його притягнення до адміністративної відповідальності сфабрикована та побудована на особистих домовленостях позивача з працівниками поліції.
Заслухавши учасників розгляду, які з`явились в судове засідання, свідка, дослідивши письмові докази у справі, оглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення № 149/444/25, № 149/1688/25, суд приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що 01 лютого 2025 року в м. Хмільнику Вінницької області по вул. Івана Богуна, сталася ДТП за участі автомобіля NISSAN E-NV200, д. н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , та Renault Duster, д. н. з. НОМЕР_2 , який належить позивачеві (а. с. 7), під керуванням ОСОБА_2 .
В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 01 лютого 2025 року близько 14.00 год., він у м. Хмільнику керував належним ТОВ "МП-АЛЬФА" автомобілем Renault Duster, оскільки був працівником вказаного товариства. Він рухався крайньою правою смугою зі швидкістю близько 50 км/год. по вул. Івана Богуна в напрямку Уланівського перехрестя, попереду нього розпочав рух автомобіль NISSAN під керуванням ОСОБА_1 , який рухався доволі повільно біля осьової лінії. Коли автомобілі порівнялись, NISSAN, не перестроюючись вправо, різко звернув вправо, внаслідок чого його автомобіль знесло з дороги на тротуар, де він зіштовхнувся із перешкодою та отримав пошкодження. Щодо обставин складання адміністративних матеріалів свідок зазначив, що він і відповідач сфотографували схему місця ДТП до того, як поліцейські закінчили її оформляти, зокрема без зазначення замірів, це одна і та сама схема місця ДТП, місце зіткнення на ній зазначено вірно, наявності будь-яких відхилень від того, що було на місці події, свідок не відзначив.
Цивільно-правова відповідальність позивача була застрахована у СК "Країна (а .с. 8).
Внаслідок ДТП працівниками поліції було складено адміністративні матеріали, серед яких протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП серії ААД № 883303 відносно ОСОБА_1 (а. с. 10, 11-15).
Згідно матеріалів судових справ 149/444/25, № 149/1688/25, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП двічі перебувала в провадженні Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області.
При цьому, згідно рапорту поліцейського взводу № 1 роти № 1 БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області А. Кичака, на виконання постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08 квітня 2025 року, згідно якої протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було направлено на належне оформлення, під час оформлення матеріалів події, один із її учасників, ОСОБА_1 , зафіксував за допомогою телефону схему місця ДТП, яка не була до кінця оформлена, що стало причиною розбіжностей між наданою адвокатом Костюком С. М. схемою місця ДТП та схемою, долученою до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції (матеріали справи № 149/1688/25, провадження № 3/149/787/25, а. с. 11).
Остаточно, постановою Хмільницького міськрайонного суду від 19 червня 2025 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення). При цьому судом зазначено про дослідження ряду доказів, на підставі яких встановлено обставини події ДТП, серед яких схеми ДТП. Висновків щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому діяння вказана постанова не містить (а.с. 84).
Згідно висновку експерта за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи від 06 жовтня 2025 року, проведеного за заявою від 25 липня 2025 року адвоката Захарченка О. В., в заданій дорожній ситуації водій автомобіля NISSAN E-NV200, д. н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повинен був керуватись технічними нормами вимог пп. 10.1, 10.3 ПДР, а водій Renault Duster, д. н. з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , повинен був керуватись технічними нормами вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. 
В заданій дорожній ситуації водій автомобіля Renault Duster, д. н. з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 не мав технічної можливості запобігти зіткненню, шляхом виконання норм вимог п. 12.3 ПДР.
В заданій дорожній ситуації в діях водія автомобіля Renault Duster, д. н. з. НОМЕР_2 , невідповідностей вимогам ПДР, які б знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП, не вбачається, а в діях водія автомобіля NISSAN E-NV200, д. н.з. НОМЕР_1 , вбачаються невідповідності технічним нормам вимог пп. 10.1, 10.3 ПДР України, як такі, що, з технічної точки зору, були причиною виникнення події даної ДТП (а. с. 17, 18-21).
Згідно платіжного доручення № 3518 від 19 серпня 2025 року, ТОВ "МП-АЛЬФА" здійснено оплату за експертизу № 1709/1710/25-21 в розмірі 15 266 грн. 88 кп. (а. с. 77).
Згідно звіту № 08-25-М177, складеного на замовлення ТОВ "МП-Альфа" 11 серпня 2025 року, вартість (розмір) матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу Renault Duster, д. н. з. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження, станом на дату оцінки становить 525 158 грн. 10 коп., що становить ринкову вартість транспортного засобу до моменту пошкодження, оскільки вартість відновлювального ремонту КТЗ перевищує його ринкову вартість (а. с. 30-65, 73).
Згідно платіжного доручення № 3591 від 26 серпня 2025 року, ТОВ "МП-АЛЬФА" здійснено оплату за експертну незалежну оцінку згідно договору № 25-07-25/1 від 25 липня 2025 року в розмірі 5000 грн. (а. с. 73, 73-зворот, 74).
Відповідно до звіту № 10-25-М196, складеного на замовлення ТОВ "МП-Альфа" 24 жовтня 2025 року, ринкова вартість транспортного засобу Renault Duster, д. н. з. НОМЕР_2 , у пошкодженому стані складає 240 444 грн. 94 коп. (а. с. 66-72, 73).
Згідно платіжного доручення № 4491 від 04 листопада 2025 року, ТОВ "МП-АЛЬФА" здійснено оплату за експертну незалежну оцінку згідно договору № 20-10-25/1 від 20 жовтня 2025 року в розмірі 4000 грн. (а. с. 75, 75-зворот, 76).
Позивач звернувся до МТСБУ щодо отримання регламентної виплати, з огляду на те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована не була (а. с. 23-25, 26-28, 29).
Відповідно до платіжної інструкції № 0039258 від 18 грудня 2025 року, МТСБУ перераховано ТОВ "МП-АЛЬФА" виплату по справі № 114781 в розмірі 250 000 грн. згідно наказу №3.1/35753 від 17 грудня 2025 року (а. с. 135, 136).
Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. ст. 77-80 ЦПК України, докази мають відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності.
Надаючи оцінку дослідженим доказам, суд приходить до висновку про їх відповідність вказаним критеріям, зокрема і висновку експерта № 1709/1710/25-21 від 06 жовтня 2025 року.
Так, вказаний висновок відповідає вимогам ст. 106 ЦПК України, відвід експерту не заявлявся. Використання експертом схеми місця ДТП, долученої поліцейськими до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не тягне наслідком визнання експертизи недопустимим доказом, з огляду на те, що вказана схема була доказом в межах справи про адміністративне правопорушення, досліджена судом, недопустимим доказом не визнавалась, крім того, була покладена в основу остаточної постанови суду від 19 червня 2025 року, яка набрала законної сили та не оскаржувалась будь-ким з учасників розгляду. Крім того, показами свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні у даній справі та рапортом поліцейського А. Кичака, наданим в справі про адміністративне правопорушення, надано логічне пояснення розбіжностей у схемах місця ДТП, натомість відповідачем ОСОБА_1 та його представником адвокатом Костюком С. М. не зазначено, чим конкретно порушено права ОСОБА_1 , а також не доведено, що зафіксовані на схемі ДТП дані відрізняються від фактичної обстановки, яка склалась на місці ДТП.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
У ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України зазначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Як роз`яснено у п.п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України вiд 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі й майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними й шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Відповідно до ч.5, ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної безпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Пункт 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 1.03.2013 року за №4 „Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки” зазначає, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, – незалежно від наявності вини.
Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
У постанові ВС від 26 січня 2022 року в справі № 465/674/19 зазначено про те, що тлумачення статті 1188 ЦК України свідчить, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах: від 07 лютого 2018 року в справі № 910/18319/16; від 16 квітня 2019 року в справі № 927/623/18, від 04 березня 2020 року у справі № 641/2795/16-ц, від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16; від 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18, від 29 квітня 2020 року в справі № 686/4557/18.
З огляду на те, що постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 19 червня 2025 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто з нереабілітуючих обставин, вказана постанова набрала законної сили, ОСОБА_1 не оскаржувалась, а також з огляду на дані висновку експерта № 1709/1710/25-21 від 06 жовтня 2025 року, згідно якого, зокрема слідує, що в діях ОСОБА_1 вбачаються невідповідності технічним нормам вимог пп. 10.1, 10.3 ПДР України, як такі, що з технічної точки зору були причиною виникнення події ДТП, судом встановлено, що у зв`язку з винними діями відповідача ОСОБА_1 , належний позивачу автомобіль був пошкоджений.
Відповідно до ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання події, що є підставою для здійснення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, чинних на день настання такої події, зобов`язано у встановленому цим Законом порядку здійснити регламентну виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 43 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території України транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Згідно п. 7 Розділу VІ Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентної виплати визначається відповідно до положень законодавства, чинних на день настання дорожньо-транспортної пригоди, що є підставою для здійснення МТСБУ такої виплати.
Відповідно до ч.1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди.
Зі звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку від 11 серпня 2025 року слідує, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля перевищує його ринкову вартість до моменту ДТП.
За таких обставин, відшкодування завданої позивачу шкоди має відбуватися в порядку, визначеному ст. ст. 22, 1192, 1194 ЦК України, ст. 28 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
За змістом ч. 1, 2, 4 ст. 28 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається знищеним, якщо вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу станом на день настання дорожньо-транспортної пригоди до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 
Якщо транспортний засіб вважається знищеним внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, страхова (регламентна) виплата розраховується як сума:
матеріальних збитків, що визначаються як різниця між ринковою вартістю транспортного засобу на день настання дорожньо-транспортної пригоди до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та після пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;
документально підтверджених витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання потерпілої особи або до місця стоянки такого транспортного засобу на території України.
Страховик (МТСБУ) разом із здійсненням страхової (регламентної) виплати у зв`язку із знищенням транспортного засобу зобов`язаний відшкодувати документально підтверджені витрати потерпілої особи на оплату послуг суб`єкта професійної оціночної діяльності, оцінювача, судового експерта, у разі якщо потерпіла особа обрала їх самостійно для визначення розміру вартості відновлювального ремонту, у випадку, передбаченому абзацом четвертим частини четвертої статті 31 цього Закону.
Згідно з абз. 4 ч. 4 ст. 31 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 43 цього Закону, - МТСБУ) не провів огляд пошкодженого (знищеного) майна, у тому числі транспортного засобу, протягом визначеного абзацом другим цієї частини строку, після повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, такий страховик (МТСБУ) відшкодовує потерпілій особі здійснені витрати на визначення розміру шкоди у зв`язку з пошкодженням (знищенням) майна. Визначення розміру шкоди у зв`язку з пошкодженням (знищенням) майна здійснюється відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні. У разі якщо представник страховика (МТСБУ) не провів огляд пошкодженого (знищеного) майна, у тому числі транспортного засобу, з причини незабезпечення потерпілою особою можливості для проведення такого огляду, зазначене відшкодування не здійснюється.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
При зверненні до суду позивач визначив розмір завданої йому матеріальної шкоди, як різницю вартості транспортного засобу до та після ДТП, яка становить 284 713 грн. 16 коп.
Позовні вимоги до ОСОБА_1 позивачем заявлено в розмірі різниці між розміром визначеної позивачем матеріальної шкоди та регламентної виплати, як становить 250 000 грн., тобто 34 713 грн. 16 коп.
При цьому згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 2 ст. 264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
З огляду на те, що матеріальної шкоди позивачу було заподіяно внаслідок дій відповідача, беручи до уваги розмір регламентної виплати МТСБУ, ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити ТОВ "МП-АЛЬФА" різницю між фактичним розміром шкоди та сумою регламентної виплати. Оскільки позивачем заявлено позовні вимоги до ОСОБА_1 в розмірі 34 716 грн. 16 коп., суд, враховуючи приписи ч. 1 ст. 13, ч. 2 ст. 264 ЦПК України, задовільняє позов до ОСОБА_1 у зазначеному розмірі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. 
З огляду на те, що розподіл судових витрат не являється позовною вимогою у розумні матеріального права, натомість є процесуальним питанням, яке має бути вирішено судом при винесенні рішення по суті справи, суд не обмежений в розумінні ч. 2 ст. 264 ЦПК України позицією позивача щодо способу стягнення судових витрат.
Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого належать витрати, пов`язані із залученням експертів, проведенням експертизи.
Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. ст. 139, 141 ЦПК України.
1. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 4270, 7 грн., що становить 1,5 відсотки заявленої ціни позову - 284 713 грн. 16 коп. При цьому згідно ч. 3 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Позовна заява ТОВ "МП-АЛЬФА" була подана в електронній формі, тому сума судового збору, яка підлягала сплаті при зверненні до суду мала складати 3 416 грн. 56 коп. 
Переплата судового збору позивачем при зверненні до суду не є підставою для стягнення із відповідача ОСОБА_1 помилково сплаченого позивачем судового збору при вирішенні судом справи.
Згідно з приписами пункту 1 частини першої статті 7 Закону № 3674-VІ, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відтак переплата позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви підлягає поверненню позивачу, за його клопотанням та на підставі ухвали суду.
Таким чином, враховуючи викладене, з ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі416 грн. 16 коп., що являється пропорційним до задоволених позовних вимог, пред`явлених до ОСОБА_1 (3 416, 56*(34713,16*100/284713,16)/100.
2. Так як відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, з ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню витрати на залучення експерта для проведення інженерно-транспортної експертизи № 1709/1710/25-21 від 06 жовтня 2025 року в розмірі 15266 грн. 88 коп.
3. Витрати, понесені позивачем на проведення оцінок вартості матеріального збитку та транспортного засобу у пошкодженому стані в розмірі 5000 грн. та 4000 грн. відповідно, не відносяться до витрат, визначених ст.139 ЦПК України, вимогам ст. 106 ЦПК України не відповідають, натомість являються складовими матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП, в силу приписів ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 31 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 22 ЦК України, оскільки являються витратами, які позивач поніс для відновлення його порушеного права. З огляду на вказане, зазначені суми розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст. ст. 18, 28, 31, 43 ЗУ "«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", ст. ст. 4, 13, 77-80, 81, 82, 106, 133, 139, 141, 264, 268, 272, 273 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні Товариства з обмеженою відповідальністю "МП-АЛЬФА" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МП-АЛЬФА" 34 713 (тридцять чотири тисячі сімсот тринадцять) грн. 16 (шістнадцять) коп. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МП-АЛЬФА" 416 (чотириста шістнадцять) грн. 16 (шістнадцять) коп. судового збору та 15 266 (п`ятнадцять тисяч двісті шістдесят шість) грн. 88 (вісімдесят вісім) коп. витрат на підготовку експертного висновку.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Повне рішення суду складено 01 травня 2026 року.

Учасники справи:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "МП-АЛЬФА", 22300, Сосновське шосе, 10, селище Літин, Вінницький район, Вінницька обл., ЄДРПОУ 34004595
Представник позивача: адвокат Захарченко Олександр Валерійович, вул. М. Амосова, 21А/34, м. Вінниця, Вінницька обл., РНОКПП НОМЕР_3 
Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_4 .
Представник відповідача: адвокат Костюк Сергій Миколайович, АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя: