Справа № 940/73/26
Провадження № 2/357/3507/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2026 року місто Біла Церква
Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді – Бондаренко О. В., за участю секретаря судового засідання – Бондар Ж.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду № 3 цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В :
13.01.2026 представник позивача звернувся до Тетіївського районного суду Київської області із позовною заявою, шляхом направлення у системі «Електронний суд», обґрунтовуючи тим, що 09.02.2023 банком було здійснено ідентифікацію клієнта та ОСОБА_1 підписала Анкету-опитувальник власноруч на планшеті. Відповідачем погоджено використання OTP пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь-якої операцій та правочинів між Сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта. У подальшому відповідач виявила бажання отримати послугу «Кредит готівкою», ознайомилася із актуальними умовами кредитування та 18.05.2024 підписав Паспорт кредиту за допомогою OTP пароля та 18.05.2024 за допомогою OTP пароля було підписано Кредитний договір № б/н від 18.05.2024 про надання строкового кредиту у розмірі 69200,00 грн, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 міс. із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18%. Додатково із відповідачем за допомогою OTP пароля підписаний Графік кредиту. Банк виконав умови договору та надав відповідачу кредитні кошти, але відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору та Графіку кредиту.У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідачка станом на 24.12.2025 має заборгованість у розмірі 45783,25 грн, яка складається із: 40366,70 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5416,55 грн - заборгованість за нарахованими відсотками. Тому, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.05.2024 у розмірі 45783,25 грн та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн.
15.01.2026, згідно ч. 8 ст. 187 ЦПК України, судом отримано відповідь на запит з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.
15.01.2026 суддею Тетіївського районного суду Київської області постановлено ухвалу, якою вказану справу передано за підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.
10.02.2026 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області отримано справу та передано для розгляду судді Бондаренко О.В., згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
11.02.2026 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 24.03.2026 – 11:30.
23.03.2026 відповідач - ОСОБА_1 подала до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що позовні вимоги ATКБ «ПРИВАТБАНК» в частині стягнення заборгованості вона визнає. Проте, позивач у своїй позовній заяві зазначає: «Відповідно до п. 5.1 Договору за несвоєчасне виконання Позичальником будь- якого грошового зобов`язання за цим Договором Банк має право нараховувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання.». Однак, відповідно до п. 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. 23 лютого 2026 року вона подала до відділення ATКБ «ПРИВАТБАНК» заяву про реструктуризацію кредитної заборгованості, але у відповідь на подану заяву, банком роз`яснено про заборону встановлення більш сприятливих умов для однієї особи, ніж іншим, клієнтам банку за аналогічними договорами. Водночас, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на її утриманні перебуває двоє малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (10 місяців), та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (5 років), її єдиний дохід складається з державної допомоги при народженні дитини, що становить 860 грн на місяць, що є значно нижчим за прожитковий мінімум для утримання трьох осіб та дані обставини унеможливлюють одноразову виплату всієї суми заборгованості. Тому, просить позовні вимоги в частині стягнення заборгованості задовольнити, у разі нарахування пені за несвоєчасно виконані умови договору виключити ці нарахування з суми боргу, врахувати, що сплата всієї суми боргу одним платежем призведе до позбавлення її та її малолітніх дітей, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мінімальних засобів для існування та призведе до порушення інтересів дітей, керуючись ст. 267 ЦПК України, з огляду на її скрутне матеріальне становище та наявність малолітніх дітей, в тому числі враховуючи відмову ATКБ «ПРИВАТБАНК» про реструктуризацію боргу, просить розстрочити виконання рішення суду про стягнення заборгованості на 24 місяці зі сплатою по 2000 (дві тисячі) гривень щомісяця до повного погашення суми заборгованості, починаючи з місяця набрання рішенням суду законної сили, оскільки такий графік дозволить її поступово погасити борг, не порушуючи права дітей на належний рівень життя.
24.03.2026 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення судового засідання на 05.05.2026 – 15:00, для реалізації права на подання відповіді на відзив.
31.03.2026 представник позивача, за довіреністю у справі Кіріченко Віталій Михайлович, подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що відповідно до розрахунку заборгованості відповідач станом на 24.12.2025 має заборгованість 45783,25 грн, яка складається з наступного: 40366,70 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5416,55 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками. Тобто, Банком при подачі позовної заяви не було заявлено стягнення з відповідача неустойки за наданим кредитом. Щодо можливості проведення реструктуризації звертаємо увагу, що реструктуризація заборгованості за кредитним договором є правом Банку, а не його обов?язком. Обставини, на які посилається у своїй заяві відповідач, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог Банку. Відповідач здійснював погашення кредиту з порушенням термінів і термінів повернення, що підтверджує наміри відповідача про злісне ухилення від виконання зобов`язань за кредитним договором. Відповідач не надав суду жодного доказу важкого фінансового становища з моменту першого порушення умов кредитного договору, а саме прострочення сплати кредиту. Щодо розстрочення виконання рішення суду, то надання розстрочки на строк 24 місяці (два роки) є надмірним та суттєво порушує законні інтереси Банку-Стягувача, який, відповідно до судового рішення, має право на повне та своєчасне задоволення своїх вимог. Розстрочка на такий тривалий строк нівелює принцип обов`язковості виконання судового рішення, суттєво знецінюючи стягнуту суму внаслідок інфляції та тривалого очікування. Встановлення розстрочки на 24 місяці при відсутності документально підтвердженого доходу створює високий ризик того, що виконання рішення не буде досягнуто взагалі і призведе лише до необґрунтованого затягування виконавчого провадження. Розстрочення виконання рішення суду не буде мати значного ефекту для боржника за причиною продовження дії кредитних правовідносин. У сукупності, з урахуванням заборгованості боржника, на кінець виплат відповідно до розстрочення, у наявності буде новий борг, який донарахується протягом визначеного часу. Враховуючи викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі.
04.05.2026 судом постановлено ухвалу, якою забезпечено участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» учасника справи: представника позивача – Арташкіна Олександра Юрійовича ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).
Представник позивача, за довіреністю - Арташкін Олександр Юрійович, у судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, 05.05.2026 подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи провести без участі представника банку.
Відповідач - ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, 24.03.2026 подала до суду письмову заяву, у якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, відзив на позовну заяву підтримує у повному обсязі.
За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини, спірні правовідносини, з посиланням на докази та норми права.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).
Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( ст. 11 ЦК України).
Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).
Встановлено, що 09.02.2023 ОСОБА_1 заповнила та підписала власноручно на планшеті анкету-опитувальник, згідно якої надала про себе всю загальну інформацію, персональні дані, адресу місця проживання, місце роботи та визнала, що правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів є дійсними та обов`язковими для Сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження. При здійсненні будь якої операції та правочинів між сторонами за допомогою ОТР-паролю як простого електронного підпису. Також, сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта, яким є номер НОМЕР_1 .
18.05.2024 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати Позичальнику строковий кредит на споживчі цілі, а саме відповідно до статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника) у розмірі, визначеному Договором, в обмін на зобов`язання позичальника з повернення Кредиту та сплати процентів за користування Кредитом в обумовлені цим Договором терміни. 
Відповідно до п. 2.2. Договору, кредит надається безготівковим шляхом (перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника) НОМЕР_2 .
Відповідно до п. 3.1 Договору, банк зобов`язується, зокрема, надати позичальнику Кредит безготівковим шляхом згідно умов, визначених розділом 1 цього Договору.
Відповідно до п. 3.2 Договору, позичальник зобов?язується використовувати кредит виключно на споживчі цілі та сплачувати Банку проценти за надання Кредиту у розмірах та в строки, визначені Договором. 3.2.3. Повністю повернути Кредит у строк, кінцевої дати повернення Кредиту відповідно до Графіку.
Відповідно до п. 3.3.2. Договору, при настанні будь-якої з таких подій, зокрема, порушення Позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами видачі та погашення кредиту, вимагати від Позичальника дострокового повернення Кредиту, сплати процентів, виконання інших зобов`язань за Кредитом у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення. При цьому згідно зі ст. 212, 611, 651 ЦКУ за зобов`язаннями, терміни виконання яких не настали, терміни вважаються такими, що настали в зазначену у повідомленні дату. В цю дату Позичальник зобов`язується повернути Банку суму Кредиту в повному обсязі, відсотки за фактичний термін користування ним, повністю виконати інші зобов`язання за Кредитом.
Відповідно до п. 4.1 Договору, позичальник зобов`язується кожного місяця, починаючи з наступного місяця після укладання цього Договору, здійснювати повернення Кредиту та сплачувати нараховані Банком проценти за користування Кредитом, рівними платежами в розмірі та строки, зазначені згідно Графіку, шляхом зарахування на рахунок НОМЕР_3 , відкритий у Банку.
Сторони договору погодили наступні умови кредиту: тип кредиту – строковий кредит; сума кредиту – 69200,00 грн; строк кредитування: 36 місяців; процентна ставка, відсотків річних - 1,5%, щомісячно від загальної суми Кредиту (18% річних); тип процентної ставки – фіксована; загальні витрати за Кредитом – 37368,00 грн; Орієнтовна загальна вартість Кредиту для Позичальника за весь строк користування Кредитом – 106568,00 грн; порядок повернення кредиту - платежі здійснюється щомісяця рівними частинами згідно графіку платежів (далі «Графік»), а саме: зі сплатою щомісячного платежу у розмірі 2960,22 грн до 18.05.2027.
18.05.2024 відповідач - ОСОБА_1 ознайомившись з умовами кредитування, підписала Паспорт споживчого кредиту «Кредит готівкою» та Графік платежів (додаток №1), який є невід`ємною частиною Договору (п. 8.14 Договору).
Кредитний договір, паспорт споживчого кредиту та графік платежів відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля, про що зазначено в договорі із позначкою дати та часу. Використання OTP пароля у якості простого електронного підпису погоджено із відповідачем у Анкеті-опитувальник від 09.02.2023, яка підписана нею власноруч на планшеті.
Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Ч. 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію Банку відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19).
Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
Отже, встановлено, що вказаний кредитний договір №б/нвід 18.05.2024, укладений між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 , підписаний сторонами, є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, сторони визначили всі істотні умови договору, а тому, саме з 18.05.2024 між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами.
Ч. 1 ст. 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Встановлено, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за кредитним договором №б/нвід 18.05.2024 виконав у повному обсязі, оскільки надав ОСОБА_1 кредит готівкою у розмірі 69200,00 грн, що підтверджується довідкою від 26.12.2025, з якої вбачається, що старт карткового рахунку відбувся 18.05.2024, на який встановлено кредитний ліміт 69200,00 грн та випискою по особовому рахунку відповідача за період з 18.05.2024 до 26.12.2025.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно зі ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором №б/н від 18.05.2024 станом на 24.12.2025 становить 45783,25 грн, яка складається із: 40366,70 грн - заборгованість за тілом кредитута 5416,55 грн - заборгованості за нарахованими відсотками, що також підтверджується випискою по картковому рахунку відповідача.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно із приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже встановлено, що відповідач - ОСОБА_1 з умовами договору була ознайомлена, підписала кредитний договір і отримала кредит готівкою у розмірі 69200,00 грн на картковий рахунок, однак умови договору порушила.
Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи в електронній формі та визнаються відповідачем, а відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
У даному випадку, позивачем доведено факт укладення кредитного договору, факт отримання відповідачем грошових коштів та порушення нею зобов`язання щодо їх повернення та у суду немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності обставин справи та у добровільності їх визнання відповідачем.
Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.
Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
При вирішенні клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду, суд виходить з настпного.
Відповідач обґрунтовуючи клопотання про розстрочення виконання рішення суду, зазначає, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на її утриманні перебуває двоє малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (10 місяців), та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (5 років),її єдиний дохід складається з державної допомоги при народженні дитини, що становить 860 грн на місяць, що є значно нижчим за прожитковий мінімум для утримання трьох осіб та дані обставини унеможливлюють одноразову виплату всієї суми заборгованості. Крім того, сплата всієї суми боргу одним платежем призведе до позбавлення її та її малолітніх дітей, мінімальних засобів для існування та призведе до порушення інтересів дітей. Тому просить, з огляду на її скрутне матеріальне становище, розстрочити виконання рішення суду про стягнення заборгованості на 24 місяці зі сплатою по 2000 (дві тисячі) гривень щомісяця до повного погашення суми заборгованості.
Представник позивача заперечуючи проти заяви, про розстрочення виконання рішення суду зазначає, що надання розстрочки на строк 24 місяці (два роки) є надмірним та суттєво порушує законні інтереси банку, який, відповідно до судового рішення, має право на повне та своєчасне задоволення своїх вимог. Розстрочка на такий тривалий строк нівелює принцип обов`язковості виконання судового рішення, суттєво знецінюючи стягнуту суму внаслідок інфляції та тривалого очікування і створює високий ризик того, що виконання рішення не буде досягнуто взагалі і призведе лише до необґрунтованого затягування виконавчого провадження. 
Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Відповідно до ч.1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
За вимогами частини третьої цієї ж статті підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Згідно з частинами четвертою, п`ятою цієї статті, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує, зокрема, щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення.
У відповідності до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» №14 від 26.12.2003, при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання, суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Тобто, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, його виконання може бути розстрочено на певних умовах або відстрочено. 
При вирішенні питання про розстрочку або відстрочку виконання рішення повинні бути враховані інтереси стягувача та оцінені повідомлені боржником обставини, на які він вказує, як на підставу розстрочки або відстрочки виконання рішення та які повинні бути суттєвими, в залежності від чого встановлюється можливість задоволення такої заяви. 
Розстрочка або відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення суду лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.
Розстрочення передбачає виконання судового рішення протягом певних визначених проміжків часу у відповідних частинах та передбачає поступове часткове виконання. Строки виконання кожної частки також повинен визначити суд. При цьому необхідно зазначити, що розстрочення можливе при визначені механізму виконання судового рішення в межах процесуального закону.
Встановлено, що відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 18.08.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_5 , має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (10 місяців), та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (5 років), а тому її єдиний дохід складається з державної допомоги при народженні дитини, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей: серії НОМЕР_4 від 29.05.2025 та серії НОМЕР_5 , копією наказу КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №2» від 14.08.2025, довідкою форми ОК-5, витягом з електронного реєстру листків непрацездатності від 08.03.2026 та витягом з реєстру територіальної громади від 20.02.2025.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що заявником надано належні та достатні докази, що підтверджували б винятковість обставин для розстрочення виконання судового рішення та зазначені обставини є такими, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим відповідно до вимог ч. 4 ст. 435 ЦПК України.
Тому, приймаючи до уваги те, що відповідач у своїй заяві просить про розстрочення рішення суду, посилаючись на скрутний матеріальний стан, суд вважає за можливе при ухваленні рішення про задоволення позову, розстрочити його виконання, однак, терміном на один рік, зі сплатою його рівними частинами щомісячно.
Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову – на відповідача.
Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 2662,40 грн, тому, враховуючи, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 1331,20 грн та стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 1331,20 грн.
Керуючись ст. 11, 205, 207, 526, 598, 599, 610, 612, 625-629, 634, 638, 639, 1046, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. 4, 12, 76 – 81, 141, 142, 206, 223, 258, 259, 264 – 265, 268, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позовну заяву задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 18.05.2024 у розмірі 45783,25 грн (сорок п`ять тисяч сімсот вісімдесят три гривні 25 копійок).
Розстрочити виконання рішення на один рік за наступним графіком: 12.06.2026 – 3815,28 грн, 12.07.2026 - 3815,27 грн, 12.08.2026 - 3815,27 грн, 12.09.2026 - 3815,27 грн, 12.10.2026 - 3815,27 грн, 12.11.2026 - 3815,27 грн, 12.12.2026 - 3815,27 грн, 12.01.2027 - 3815,27 грн, 12.02.2027 - 3815,27 грн, 12.03.2027 - 3815,27 грн, 12.04.2027 - 3815,27 грн, 12.05.2027 - 3815,27грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1331,20 грн (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок).
Повернути АКЦІОНЕРНОМУТОВАРИСТВУКОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1331,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повний текст рішення не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач – АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», ЄДРПОУ: 14360570, місцезнаходження: вулиця Михайла Грушевського, будинок 1Д, місто Київ, 01001.
Відповідач – ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Рішення складено 12.05.2026. 
Суддя: 	О. В. Бондаренко