Справа № 466/1727/20 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С. 
Провадження № 22-ц/811/1009/26 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 червня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Копняк С. М.,
суддів: Бойко С. М., Ніткевича А. В.,
секретар судового засідання – Федчун Н. С.,
з участю – представника відповідачки ОСОБА_1 – адвоката Фостяка О. Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка підписана представником ОСОБА_3 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 03 березня 2026 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання недійсним шлюбу,
ВСТАНОВИВ:
у березні 2020 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила визнати недійсним шлюб, який укладено між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , зареєстрований 03 квітня 2003 року Ралівською сільською радою Самбірського району Львівської області, актовий запис № 10.
У серпні 2025 року представник ОСОБА_2 – адвокат Лука Т. М. подав до суду клопотання про залучення до участі у справі правонаступників відповідача ОСОБА_4 – ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Клопотання обґрунтоване тим, що відповідач ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина та приватним нотаріусом заведено спадкову справу № 18/2025, а зазначені у клопотанні особи є спадкоємцями померлого. Тому, керуючись статтею 55 ЦПК України, просив залучити таких до справи як правонаступників цього відповідача.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 03 березня 2026 року у задоволенні клопотання представника позивачки ОСОБА_2 - адвоката Луки Т. М. про залучення до участі у справі правонаступників в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним шлюбу – відмовлено.
Провадження в цивільні справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним шлюбу закрито.
Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2 , подавши в березні 2026 року апеляційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_3 , в якій просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 03 березня 2026 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд при постановленні ухвали не врахував, що провадження у справі не може бути закрито, адже інший відповідач у справі - ОСОБА_10 є жива. Окрім того, незалучення до участі у справі правонаступників померлого відповідача ОСОБА_4 , які є його спадкоємцями, впливає на обсяг їхніх спадкових прав, зокрема, у разі задоволення позову. Вказує на те, що смерть ОСОБА_4 настала після відкриття провадження у справі, тому в такій допускається процесуальне правонаступництво, незважаючи на предмет позову, адже спірні правовідносини допускають правонаступництво.
Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково.
До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.
Предметом позову у даній справі є визнання недійсним шлюбу, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , зареєстрованого 03 квітня 2003 року.
Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 11 червня 2020 року.
У травні 2025 року, тобто після відкриття провадження у справі, відповідач ОСОБА_4 помер.
З огляду на час укладення шлюбу, спірні правовідносини регулюються положеннями Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі – КпШС України), який втратив чинність з 01 січня 2004 року, у зв`язку із набранням чинності Сімейним кодексом України (далі – СК України).
Відповідно до положень статті 13 КпШС України реєстрація шлюбу встановлюється як в інтересах державних і громадських, так і з метою охорони особистих і майнових прав та інтересів подружжя і дітей. Права і обов`язки подружжя породжує лише шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану. Час виникнення прав і обов`язків подружжя визначається моментом реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів громадянського стану.
Згідно зі статтею 15 КпШС України для укладення шлюбу необхідна взаємна згода осіб, які одружуються, і досягнення ними шлюбного віку.
Згідно положень статті 45 КпШС України шлюб може бути визнаний недійсним в разі порушення умов, встановлених статтями 15 - 17 цього Кодексу, а також в разі реєстрації шлюбу без наміру створити сім`ю (фіктивний шлюб). Визнання шлюбу недійсним провадиться в судовому порядку. 
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Згідно зі частиною першою статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника. Для настання процесуального правонаступництва потрібно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10 вересня 2025 року в справі № 369/13444/20).
Процесуальне правонаступництво (стаття 55 ЦПК України) є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальних правовідносинах її правонаступником). Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку із вибуттям особи зі спірних матеріальних правовідносин.
Здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи (стаття 46 ЦПК України).
Згідно зі частиною четвертою статті 25 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.
Відповідно до статті 1216 ЦК України, який підлягає застосуванню, з огляду на час смерті ОСОБА_4 , спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
За приписами статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Очевидним є те, що спір у даній справі виник з приводу особистих немайнових відносин відповідачів, а саме щодо недійсності укладеного між ними шлюбу, який ініційований не одним із подружжя, а позивачкою, як заінтересованою особою, яка вважає, що її права порушені у зв`язку із недійсністю такого шлюбу.
Відтак, у разі смерті одного із подружжя, яке є співвідповідачем у справі про визнання недійсним шлюбу, укладеного з іншими співвідповідачем, такі відносини не допускають правонаступництва, оскільки право на шлюб є особистим немайновим правом, яке не включається до складу спадщини, що виключає правонаступництво у спірних правовідносинах.
Подібні за змістом висновки викладено у постанові Верховного Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року в справі № 2-4744/11.
Тому висновки суду про закриття провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_4 є обґрунтованими, ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права.
Поряд з цим, враховуючи, що інший співвідповідач – ОСОБА_10 на даний момент не втратила цивільної процесуальної правоздатності, колегія суддів вважає помилковими висновки суду про закриття провадження у справі в цій частині.
Відтак, доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження під час апеляційного розгляду.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (стаття 379 ЦПК України).
Оскільки під час вирішення питання про закриття провадження у справі в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_5 місцевим судом допущено порушення норм процесуального права, апеляційну скаргу належить задовольнити частково, оскаржену ухвалу в цій частині скасувати, а справу в цій частині направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. В решті ухвалу суду, як законну та обґрунтовану, належить залишити без змін, а апеляційну скаргу в цій частині – без задоволення.
Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З урахуванням висновку щодо суті апеляційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат, а не судом апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 379, 382 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,
УХВАЛИВ:
апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка підписана представником ОСОБА_3 , задовольнити частково.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 03 березня 2026 року в частині закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_11 про визнання недійсним шлюбу скасувати, справу у цій частині направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 03 березня 2026 року в частині закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання недійсним шлюбу, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Головуючий        С.М. Копняк
Судді:         С.М. Бойко
А.В. Ніткевич