ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 606/578/26	Головуючий у 1-й інстанції Ромазан Л.С. 	
Провадження № 33/817/324/26 	Доповідач - Тиха І.М.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 травня 2026 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 
ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Згідно із постановою суду, 24.03.2026 о 23 год. 50 хв. в м. Теребовлі по вул. Івана Мазепи, 1 Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Audi» моделі «A6» з державними номерними знаками НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», результат якого - 0,29 % (проміле). ОСОБА_1 із вказаним результатом погодився, від повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я відмовився. Тим самим, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 а Правил дорожнього руху . 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовує вимоги наявністю істотних суперечностей у протоколі про адміністративне правопорушення і відеозаписі з бодікамери поліцейських які полягають у тому що у вказаних доказах зазначаються різні прізвища, його адреса проживання та місце роботи, а в протоколі про адміністративне правопорушення не містить повного переліку доказів, на підставі яких особу притягнуто до відповідальності.
Також, у акті огляду відсутня помітка про його ознайомлення з таким актом і відсутнє підтвердження вручення його примірника. Зазначає що рапорт складений поліцейським не підписаний останнім, а у тестуванні на алкоголь від 25.03.2026 року не зазначено номер протоколу, додатком до якого він є.
Вважає, що ознаки алкогольного сп`яніння такі як запах алкоголю з порожнини рота та виражене тремтіння пальців не свідчать про алкогольне сп`яніння оскільки він перебував у стані вираженої фізичної втоми та нервового напруження, розгубленості. 
Вказує, що огляд на стан сп`яніння проводився менше ніж через 2 хв, що свідчить про недотримання процедури проведення огляду та неточність результатів такого огляду.
Звертає увагу на те, що працівником поліції не було роз`яснено йому право на незалежний медичний огляд, результати якого можуть спростувати або підтвердити показники газоаналізатора та не роз`яснено правові наслідки відмови від такого огляду.
Зазначає, що судом не встановлено та не доведено факт керування транспортним засобом особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а матеріали справи не містять доказів того, що огляд проводився безпосередньо після керування транспортним засобом, оскільки відеофіксація починається з повідомлення поліцейським ОСОБА_1 про неосвітлення заднього номерного знаку на автомобілі.
Також, вказує на не роз`яснення йому прав та обов`язків при оформленні матеріалів за ст. 130 КУпАП.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Висновок суду першої інстанції щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та, підтверджується даними, що містяться у:
протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 623418 від 25.03.2026, згідно з яким 24.03.2026 о 23 год. 50 хв. в м. Теребовлі по вул. Івана Мазепи, 1 Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Audi» моделі «A6» з державними номерними знаками НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», результат якого - 0,29 % (проміле). ОСОБА_1 із вказаним результатом погодився, від повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я відмовився. Тим самим, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 а Правил дорожнього руху, з яким ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить поставлений ним власноручно підпис у графах 13, 18 протоколу. Крім того протокол, який складений уповноваженою на те особою, та його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Жодних заперечень щодо змісту протоколу, суті правопорушення чи дій поліцейських Шинкарук Д.В. не висловив;
постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6900322 від 24.03.2026, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП, за порушення вимог ПДР України, яке стало підставою для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 ;
акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з отриманим результатом проведеного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння - 0,29% проміле;
роздруківці тестування на алкоголь спеціальним технічним засобом газоаналізатором Alcotest Drager 6810 - Drager mobile printer, яка містить результат проведеного тестування 0,29% проміле та особистий підпис особи, що тестують, тобто ОСОБА_1 ;
направленні ОСОБА_1 на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 0012 103 26 від 07.06.2019;
сертифікаті відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу № UA-MI/2-4574-2014;
сертифікаті затвердження засобів вимірювальної техніки № UA-MI/1-96-2014;
сертифікаті затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-MI/1-96-2007;
відомостях про сервіс, градування та державну повірку;
сервісній книжці Drager Alcotest 6810;
відеозаписі з бодікамери поліцейського, згідно якого на звернення поліцейського: «Пане водію, у Вас не працює підсвітка номерного знака», ОСОБА_1 не заперечив зазначеного, після чого відчинив водійську дверку та кришку багажника і намагався усунути вказану несправність. Поліцейським повідомлено ОСОБА_1 про порушення п. 9.2 б ПДР, а саме неподання сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, у зв`язку з чим відносно нього винесено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, серії ЕНА № 6900322 від 24.03.2026, що підтверджується його власноручним підписом у пунктах 8, 9 зазначеної постанови. Надалі, під час спілкування поліцейські виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук), про що озвучили йому та запропонували пройти на місці зупинки транспортного засобу огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», на що ОСОБА_1 погодився. За наслідками пройденого огляду і встановленого результату у ОСОБА_1 було виявлено стан алкогольного сп`яніння 0,29 % (проміле), із яким останній погодився. Із відеозапису також вбачається, що поліцейський запропонував ОСОБА_1 у разі незгоди з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, однак, від вказаної пропозиції ОСОБА_1 відмовився.
Вказані докази суд першої інстанції вірно визнав належними, допустимими та достатніми оскільки в сукупності та взаємозв`язку доводять винуватість ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, з чим слід погодитись.
Доводи апелянта про наявність суперечностей у протоколі про адміністративне правопорушення і відеозаписі з бодікамери, вважаю необґрунтованими, оскільки із відеозапису слідує, що процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відбувалася безперервно, у присутності поліцейських, із фіксацією моменту задування повітря та відображення результату на табло приладу, ОСОБА_1 не заперечував проти його проведення, не висловлював зауважень щодо процедури та погодився із його результатом. Розбіжності у зазначенні місця події, адреси проживання не спростовують факту проведення огляду саме щодо ОСОБА_1 . Будь-яких доказів на підтвердження того, що огляд проводився щодо іншої особи або результати тесту є невірними апелянтом не представлено. 
В матеріалах справи акті огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння міститься його підпис , що свідчить про ознайомлення з актом апелянтом.
Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що виявлені поліцейськими у нього ознаки - запах алкоголю з порожнини рота та виражене тремтіння пальців вказують лише на те що він був змучений, вважаю їх такими що не заслуговують на увагу оскільки після їх виявлення водій пройшов огляд на стан сп`яніння та технічний прилад показав результат, який підтверджує те що він перебував в стані алкогольного сп`яніння. 
Доводи апелянта про порушення поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП, який на його думку полягав у тому що його огляд на стан сп`яніння проводився менше ніж через 2 хв. вважає необгрунтованими оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи відеозаписами, якими підтверджується дотримання поліцейськими порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Посилання апелянта на те що йому не було запропоновано поліцейськими пройти огляд в закладі охорони здоров`я не відповідають матеріалам справи оскільки працівники поліції роз`яснювали ОСОБА_1 можливість пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я у випадку якщо не погоджується з результатами огляду проведеного ними за допомогою спеціального приладу, проте, водій відмовився від останнього оскільки визав результат огляду на місці.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується протоколом щодо нього за ст.130 КУпАП та постановою інспектора поліції за ч. 2 ст. 122 КУпАП, серії ЕНА № 6900322 від 24.03.2026 про порушення ним п. 9.2 б ПДР, а саме неподання сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, а також наявним в матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими не заперечував факту керування транспортним засобом, пред`явив посвідчення водія, а також погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як водій транспортного засобу. 
Доводи апелянта про не роз`яснення йому поліцейськими прав та обов`язків спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що поліцейські повідомили ОСОБА_1 про його права та обов`язки та протоколом про адміністративне правопорушення, у якому міститься його особистий підпис про те що вказані права та обов`язки йому роз`яснено.
Таким чином, апелянт не навів жодного доводу, який би ставив під сумнів об`єктивність чи допустимість доказів, покладених в основу рішення суду першої інстанції, тому підстав для скасування постанови не вбачаю. 
Отже, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід відхилити, а постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 травня 2026 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
На підставі наведеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 травня 2026 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя