УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд

Справа № 295/4191/26	Головуючий у 1-й інст. Болейко А. П.	
Категорія 126 КУпАП	Доповідач Миколайчук П.В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року	м. Житомир	

Суддя Житомирського апеляційного суду Миколайчук П.В., 
із секретарем судового засідання Лупіновою Д.П., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду міста Житомира від 06 травня 2026 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваної постанови
Постановою Богунського районного суду міста Житомира від 06 травня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу; стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Відповідно до постанови про адміністративне правопорушення, 13.02.2026 о 14 год 11 хв ОСОБА_1 у м. Житомирі по вул. Старовільській, 10, керував транспортним засобом «Audi A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування ВП 63668731 відділом державної виконавчої служби у м. Ужгороді транспортними засобами. Дане правопорушення ОСОБА_1 вчинено повторно протягом року (ЄПР1330807 від 15.05.2025).
Суть апеляційної скарги
ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на постанову від 06.05.2026 року, яку мотивував тим, що він є військовослужбовцем ЗСУ, знаходиться на позиції в Херсонскій області тому не міг фізично з`явитися на засідання і його не було повідомлено у встановленому порядку про засідання. Накладання штрафу вважає безпідставним, тому що вже по цій справі було засідання, яке було закрите через некомпетентність працівників поліції, а другу постанову вони складали самі вдома на коліні без участі ОСОБА_1 .
Позиція учасників справи
В судове засідання ОСОБА_1 не зв`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, тому суд розглядає справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Мотиви та висновки апеляційного суду
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення (ст. 251 КУпАП).
Пунктом 2.1 «а» Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно з ч.9 ст.15 Закону України «Про дорожній рух», право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.
Частина 5 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Суд першої інстанції встановив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №607247 від 05.03.2026; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6774595 від 05.03.2026; постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами серії ВП №63668731 від 16.04.2024; довідкою про отримання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії від 10.03.2026; довідкою від 10.03.2026; постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.06.2025; рапортом від 05.03.2026.
Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, з огляду на таке.
В рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «саме по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
У даній справі для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності слід посилатися на належні й допустимі докази керування ним транспортним засобом.
Проте, долучені до справи матеріали не містять підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом в час та місці, зазначеному в протоколі. Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, постанова про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.4 ст. 126 КУпАП не містять підпису особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, чи свідків, які б підтвердили обставини, зазначені в матеріалах, як і не долучено відеозаписів з технічних засобів, вказаних в п. 10 протоколу, чи повідомлення про виклик водія для розгляду справи про адміністративне правопорушення. 
В матеріалах справи міститься протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №607247 від 05.03.2026 про вчинення ОСОБА_1 13.02.2026 року о 14 год 11 хв адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП (порушення п.2.1.а ПДР) в двох екземплярах. В пункті 10 протоколу вказано на технічні засоби відеозапису: П.В. Motorola VB400 475060, 475846; в пункті 11 – до протоколу додаються: рапорт поліцейського; в пунктах 13, 14, 16, 18 – зазначено «не з`явився» (в п.14 – «не з`явився, хоча був ознайомлений з часом та місцем розгляду»). Жодних доказів про повідомлення ОСОБА_1 «з часом та місцем розгляду» матеріали справи не містять.
В долученій до матеріалів справи копії постанови серії ЕНА №6774595 від 05.03.2026 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП вказано, що він 13.02.2026 року о 14 год 11 хв порушив п.2.1.а ПДР. В пунктах 8, 9 постанови міститься відмітка «не з`явився».
Також, на підтвердження вини ОСОБА_1 долучено копію постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 16.04.2024 щодо ОСОБА_1 ; копію постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.06.2025, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 місяці (документ завантажено з ЄДРСР 10.03.2026); довідку ВАП УПП в Житомирській області від 10.03.2026 про притягнення ОСОБА_1 постановою суду від 17.06.2025 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП; довідку ВАП УПП в Житомирській області від 10.03.2026 про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, статус якого «зданий на збереження»; рапорт заступника командира роти №1 батальйону УПП в Житомирські області ДПП лейтенанта поліції Ярошинського А. від 05.03.2026, згідно з яким 13.02.2026 було зупинено транспортний засіб Audi A4 під керуванням ОСОБА_1 , під час перевірки документів згідно наявної бази ІПНП встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи тимчасово обмеженим у праві керування ВП63668731, повторно протягом року (ЕПР від 15.05.2026), тому прийнято рішення скласти адміністративні матеріали відносно водія ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП.
Згідно зі ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №607247 від 05.03.2026, ОСОБА_1 13.02.2026 року о 14 год 11 хв керував транспортним засобом, будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами повторно протягом року.
Даний протокол складено на 21 день після імовірного вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, без його участі, що є порушенням вимог КУпАП.
Рапорт заступника командира роти №1 батальйону УПП в Житомирські області ДПП лейтенанта поліції Ярошинського А. від 05.03.2026 вказує на те, що 13.02.2026 було зупинено транспортний засіб Audi A4 під керуванням ОСОБА_1 , під час перевірки документів згідно наявної бази ІПНП встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи тимчасово обмеженим у праві керування ВП63668731, повторно протягом року (ЕПР від 15.05.2026), тому прийнято рішення скласти адміністративні матеріали відносно водія ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП. 
З огляду на зміст рапорту, саме на місці зупинки під час перевірки документів було встановлено про наявність обмежень в праві керування транспортними засобами та про повторність вчиненого правопорушення, однак, протокол складено на 21 день з моменту імовірного вчинення правопорушення – інформація про наявність перешкод для складання протоколу щодо ОСОБА_1 з його участю відсутня.
Як протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП, так і копія постанови про адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 126 КУпАП не містять підписів ОСОБА_1 , а відомості про його виклик для складання протоколу та про причини цього в матеріалах справи відсутні, жодного відеозапису із зазначених в протоколі технічних засобів чи пояснень свідків не надано. 
Що стосується рапорту інспектора патрульної поліції щодо обставин події 13.02.2026, то відповідно до п.53 Постанови ВС у складі колегії суддів КАС від 20.05.2020 у справі №524/5741/16-а, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. 
Тобто, як встановлено судом, будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, не надано, покази ОСОБА_1 - жодним чином не спростовані.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі статті 62 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.
Відповідно до пункту 39 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи не спростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" ("Ірландія проти Сполученого Королівства").
Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.)
Аналізуючи у сукупності зазначені вище норми законодавства та надані докази, доходжу висновку, що суд першої інстанції нев повній мірі з`ясував обставини, передбачені ст. 270 КУпАП, і як наслідок передчасно дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з пунктом 2 частини 8 статті 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.
З урахуванням наведеного, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, враховуючи відсутність у матеріалах справи належних та об`єктивних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, доходжу висновку про скасування постанови Богунського районного суду міста Житомира від 06.05.2026 року та закриття провадження у даній справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 285, 289, 294 КУпАП, апеляційний суд -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Богунського районного суду міста Житомира від 06.05.2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, - скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя	П. Миколайчук