ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2026 року	справа № 380/1119/26	
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в письмовому провадженні, у м. Львові, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Дрогобицької міської ради (місцезнаходження: пл. Ринок, 1, м. Дрогобич, Львівська область, 82100; ЄДРПОУ 04055972), в якому просить:
- визнати протиправними дії Дрогобицької міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у видачі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця відповідно до пунктів 10 і 12 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, пункту 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», Наказу Міністерства соціальної політики України від 10.05.2017 № 750, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за № 766/30634;
- зобов`язати Дрогобицьку міську раду оформити і видати ОСОБА_1 довідки про складові заробітної плати за посадою працюючого секретаря міського голови для призначення пенсії державного службовця відповідно до пунктів 10 і 12 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, Наказу Міністерства соціальної політики України від 10.05.2017 № 750, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за № 766/30634, за встановленою формою згідно з Додатками № № 4, 6 до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб».
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що отримує пенсію у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Повідомляє, що у період з 03.12.2001 по 25.04.2006 працювала у Дрогобицькому районному відділі земельних ресурсів спеціалістом (землевпорядником) та її було присвоєно 13 ранг державного службовця, а з 25.04.2006 по 03.12.2020 працювала секретарем Медвежанської сільської ради, та її було присвоєно 9 ранг державного службовця. 03.12.2020 була звільнена у зв`язку із закінченням строку повноважень згідно п. 1 ст. 42-2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Зазначає, що оскільки період роботи на вказаних посадах повинен зараховуватися до стажу державної служби, вона звернулася до відповідача, як правонаступника Медвежанської сільської ради, зі заявами щодо оформлення та видачі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, за формою, згідно з Додатками №№ 4, 6 до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», за прирівняною посадою, яку позивач займала за останнім місцем роботи, однак отримала відмову.
Позивач вважає, що її стаж державної служби достатній для отримання зазначених довідок, а тому просить позов задовольнити повністю.
Ухвалою судді від 26.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Посилається на те, що посада секретаря Медвежанської сільської ради не є рівнозначною та не може бути прирівняна до посади секретаря Дрогобицької міської ради. Звертає увагу, що відповідно до додатку № 6 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622, довідка про інші складові заробітної плати видається особі, якій призначається пенсія, з урахуванням фактично отриманих нею виплат. У даному випадку ОСОБА_1 просить видати довідку із зазначенням складових заробітної плати за посадою секретаря міської ради, яку вона фактично не обіймала.
Також зазначає, що особи, які працювали або працюють в органах місцевого самоврядування після 04.07.2001, не мають права на призначення пенсії державного службовця відповідно до пунктів 10 та 12 розділу XI Закону України № 889-VIII.
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
ОСОБА_1 згідно з відомостями трудової книжки серії НОМЕР_2 від 20.08.1987 працювала:
- у період з 03.12.2001 до 25.04.2006 у Дрогобицькому районному відділі земельних ресурсів спеціалістом (землевпорядником) та її було присвоєно 13 ранг державного службовця;
- у період з 25.04.2006 до 03.12.2020 секретарем Медвежанської сільської ради, та її було присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування у межах п`ятої категорії посад.
Рішенням І сесії восьмого скликання Дрогобицької міської ради від 10.12.2020 №18 розпочато процедуру реорганізації Медвежанської сільської ради Дрогобицького району Львівської області. Вирішено, що Дрогобицька міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Медвежанської сільської ради.
31.10.2025 та 02.12.2025 позивач зверталася до Дрогобицької міської ради зі заявами про видачу довідок про заробітну плату за прирівняною посадою секретаря Дрогобицької територіальної громади:
- довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років);
- довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади на державній службі.
Листами від 10.11.2025 та від 01.01.2026 відповідач відмовив у видачі запитуваних довідок, посилаючись на відсутність у позивача 20 років стажу державної служби, а також на те, що посада секретаря Дрогобицької міської ради не є рівнозначною із посадою секретаря Медвежанської сільської ради, яку займала позивач.
Не погоджуючись з вказаною відмовою, позивач звернулася до суду з цим позовом.
При вирішенні спору суд керувався таким.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Приписами частини 3 статті 46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-ІІІ (далі - Закон № 2493-III) визначено, що служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2493-III посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
Згідно з ст.3 Закону № 2493-III посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.
Відповідно до ч. 7 ст. 21 Закону № 2493-III в редакції, чинній з 01.10.2017, пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак попередня редакція цієї статті, що була чинною до 01.10.2017, встановлювала, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.
Пенсійне забезпечення державних службовців до 01.05.2016 регулювалося Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (далі – Закон №3723-XII).
Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону № 3723- ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
З 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон №889-VIII).
Згідно з пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності вказаним Законом України займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно з пунктом 11 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VІІІ перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених вказаним Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.
Пункт 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VІІІ визначає, що для осіб, які на день набрання чинності вказаним Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 передбачено, що за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України № 3723-XII, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України № 3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 вказаного Закону України та Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України № 3723-XII лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону України № 3723-XII вік і страховий стаж.
Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 676/4235/17.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 46 Закону № 889-VIII до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Пунктом 8 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889 визначено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Тобто, обчислення стажу державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 (до набрання чинності Законом України № 889-VIII) здійснюється згідно з Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі - Порядок №283), який слід застосовувати у даному спорі.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі № 735/939/17.
Відповідно до зазначеного Порядку до стажу державної служби зараховується період роботи на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком, зокрема, виконавчих комітетів місцевих рад, їх управлінь, самостійних відділів, інших структурних підрозділів, на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України «Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців, та на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Відповідно до статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» до п`ятої категорії посад в органах місцевого самоврядування належать посади керуючих справами виконавчих апаратів районних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів районних у містах рад, помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, старост.
Отже, періоди роботи позивача з 03.12.2001 до 25.04.2006 у Дрогобицькому районному відділі земельних ресурсів спеціалістом (землевпорядником) та з 25.04.2006 до 03.12.2020 на посаді секретаря сільської ради, які підтверджується записами у її трудовій книжці, мають зараховуватися до стажу державної служби.
За наведених обставин суд критично оцінює аргументи представника відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву про те, що особи, які працювали або працюють в органах місцевого самоврядування після 04.07.2001, не мають права на призначення пенсії державного службовця відповідно до пунктів 10 та 12 розділу XI Закону України № 889-VIII.
Натомість, суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 затверджений Порядок призначення пенсії деяким категоріям осіб (далі - Порядок №622).
Даний порядок поширює свою дію на осіб, які мають право на призначення пенсії згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу»(далі - Закон) мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу».
Так, за змістом пункту 5 цього Порядку для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII видаються довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1- 6.
У таких довідках (додатки 1-6 до Порядку №622) зазначаються складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.
За змістом пункту 4 Порядку №622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на дату виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах, визначених законодавством, таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі. Середньомісячна сума зазначених виплат за місяць визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за місяць на фактичну чисельність державних службовців за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Оскільки в органі місцевого самоврядування класифікація посад державної служби не проводилася, пункти 4-1 і 4-2 Порядку №622 до позивача не застосовуються, що прямо передбачено в абзаці 7 пункту 4 цього Порядку.
Водночас, форма довідки про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) затверджена у Додатку 4 до Порядку №622.
Форма довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби затверджена у Додатку 6 до Порядку №622.
Так, з матеріалів справи судом встановлено, що звертаючись до відповідача зі заявами від 31.10.2025 та від 02.12.2025, позивач серед іншого просила видати їй довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади на державній службі.
За змістом позову позивач також просить суд зобов`язати відповідача видати їй довідку за формою згідно з Додатком №6 до Порядку №622.
Разом з тим, Верховний Суд в постанові від 22.05.2024 у справі № 500/1404/23 наголосив, що до стажу державної служби може бути враховано лише стаж, набутий на посадах державної служби або прирівняних до них посад до 01.05.2016 та обрахований у відповідності до положень Порядку № 283. Водночас стаж, набутий після 01.05.2016 на посадах державної служби зараховується до страхового стажу і відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII слугує підставою для призначення пенсії та обрахунку її розміру у відповідності до Закону № 1058-IV.
Суд наголошує, що вказаний висновок узгоджується з позицією Конституційного Суду України, що висловлена у рішенні від 23 грудня 2022 року № 3-р/2022. КСУ у цій справі зазначив, що підпункт 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII не дає можливості враховувати стаж державної служби, набутий після 01.05.2016, як такий, що відповідає вимогам пунктів 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, та для набуття у зв`язку із цим права на призначення пенсії державного службовця на підставі статті 37 Закону № 3723-XII.
Отже, визначальною умовою для збереження спеціального пенсійного забезпечення є наявність необхідного стажу саме станом на 01.05.2016, а не на момент звернення за призначенням пенсії.
Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2025 у справі №380/1383/25, від 30.09.2025 у справі № 80/12323/23 та від 06.10.2025 у справі №380/4332/24.
З огляду на вказане, не заперечуючи право позивача на зарахування до стажу державної служби періодів роботи у Дрогобицькому районному відділі земельних ресурсів спеціалістом (землевпорядником) та секретарем Медвежанської сільської ради, суд зауважує, що період роботи позивача з 01.05.2016 по 03.12.2020 не підлягає зарахуванню до стажу державної служби, який дає право на призначення пенсії державного службовця згідно Закону № 3723-XII.
Водночас, враховуючи періоди роботи позивача з 03.12.2001 до 25.04.2006 та з 25.04.2006 до 01.05.2016, суд зауважує, що стаж державної служби ОСОБА_1 становить менше 20 років, а тому відмова відповідача видати позивачу відповідну довідку є правомірною.
Окрім цього, суд також звертає увагу, що довідки за формою згідно з Додатками №4 та №6 до Порядку №622 видаються особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, виходячи із складових заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі.
За змістом пункту 6 Порядку №622 у разі ліквідації державного органу довідки видаються органом, який є правонаступником, а в разі його відсутності - у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із НАДС.
У разі перейменування посад, зокрема відсутності відповідних посад державної служби у штатних розписах на дату звернення особи за призначенням пенсії державного службовця, прирівняння (встановлення відповідності) посад державної служби після 1 січня 2024 р. здійснюється на основі визначеного державним органом класифікаційного коду, зазначеного в штатному розписі на дату звільнення особи.
За посадами державної служби, які не визначені класифікаційним кодом на дату звільнення особи, прирівняння (встановлення відповідності) посади працюючих державних службовців не здійснюється. Довідки видаються державним органом відповідно до умов, що діяли до 1 січня 2024 р. з урахуванням пункту 4 цього Порядку.
Наказом Міністерства соціальної політики України від 10.05.2017 № 750 затверджений Порядок видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсій окремим категоріям осіб у разі ліквідації державних органів, у яких особи працювали, а також перейменування (відсутності) їхніх посад (далі - Порядок № 750), згідно з пунктом 2 якого довідка про заробітну плату для призначення пенсії відповідно до статі 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ видається особам, які мають право на призначення пенсії згідно з пунктом 3 Порядку № 622.
У разі ліквідації державного органу без правонаступника або якщо останнє місце роботи особи на посаді державної служби було в органі, який на час призначення особі пенсії відсутній чи у якому на час призначення пенсії перейменовані (відсутні) посади, у тому числі відсутні відповідні посади державної служби, довідки для призначення пенсії видають:
- Міністерство соціальної політики України - особам, у яких останнє місце роботи на посаді державної служби було в державних органах, юрисдикція яких поширювалася на всю територію України (крім Національного банку України);
- Національний банк України - особам, у яких останнє місце роботи на посаді державної служби було в установах, філіях та представництвах Національного банку України;
- структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчі органи міських, районних у містах (у разі утворення) рад - особам, у яких останнє місце роботи на посаді державної служби було у відповідних державних органах, юрисдикція яких поширювалася на територію однієї або кількох областей, м. Києва або м. Севастополя, одного або кількох районів, міст обласного значення, та органах місцевого самоврядування (Пункт 3 Порядку №750).
Відповідно до п. 7 Порядку № 750 у разі відсутності або перейменування (відсутності) у державному органі посади, що була останньою, яку особа займала на державній службі, її посада визначається цим органом згідно з додатком 1 до цього Порядку або за відповідною категорією, підкатегорією з урахуванням юрисдикції державного органу.
У разі відсутності або перейменування в державному органі посади державної служби, що була останньою, яку особа займала на державній службі після 01 травня 2016 року, її посада визначається цим органом згідно з додатком 1 до цього Порядку або за відповідною категорією, підкатегорією з урахуванням юрисдикції державного органу.
Тобто, у разі відсутності або перейменування в державному органі посади державної служби, що була останньою, яку особа займала на державній службі після 01 травня 2016 року, її посада визначається цим органом згідно з додатком 1 до цього Порядку або за відповідною категорією, підкатегорією з урахуванням юрисдикції державного органу.
Так, останньою посадою, яку позивач займала була секретар Медвежанської сільської ради.
Рішенням І сесії восьмого скликання Дрогобицької міської ради від 10.12.2020 №18 розпочато процедуру реорганізації Медвежанської сільської ради Дрогобицького району Львівської області. Вирішено, що Дрогобицька міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Медвежанської сільської ради.
Позивач звертаючись до відповідача просила видати їй довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за прирівняною посадою працюючого секретаря Дрогобицької територіальної громади.
Однак, суд звертає увагу, що посади секретаря Медвежанської сільської ради та Дрогобицької міської ради (колишнього міста обласного значення) не є рівнозначними, що пояснюється різним рівнем юрисдикції, кількістю населення та обсягом повноважень.
Так, згідно з абзацом 6 статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» до четвертої категорії посад віднесено посади секретарів міських рад (міст обласного значення).
Згідно з абзацом 7 статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» до п`ятої категорії посад в органах місцевого самоврядування належать, зокрема секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, старост.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» при прийнятті на службу в органи місцевого самоврядування присвоюються ранги у межах відповідної категорії посад, зокрема:
особам, які займають посади, віднесені до четвертої категорії, може бути присвоєно 9, 8 і 7 ранг;
особам, які займають посади, віднесені до п`ятої категорії, може бути присвоєно 11, 10 і 9 ранг.
Отже, посада секретаря Дрогобицької міської ради належить до четвертої категорії посад в органах місцевого самоврядування, тоді як посада секретаря Медвежанської сільської ради до п`ятої.
Як повідомляє відповідач, діючому секретарю Дрогобицької міської ради присвоєно 7 ранг посадової особи органу місцевого самоврядування у межах 4 категорії посад, тоді як за відомостями трудової книжки позивача, їй було присвоєно 9 ранг у межах 5 категорії посад.
Окрім цього, вирішуючи спір по суті, суд також зауважує, що Додаток 1 до Порядку № 750 містить Перелік посад та постанов Кабінету Міністрів України, відповідно до яких затверджувалися посадові оклади працівників державних органів (далі - Перелік), згідно з розділом XIV якого, секретар сільської ради прирівнюється до завідувача сектору у складі департаменту, головного управління, служби, самостійного управління та відділу державного органу, юрисдикція якого поширюється на територію одного або кількох районів, районів у містах, міст обласного значення (категорія - Б підкатегорія - Б3).
Натомість згідно з розділом X цього ж Додатку 1, секретар міської ради (крім міст Києва та Севастополя) прирівнюється до заступника керівника апарату місцевої держадміністрації, юрисдикція якого поширюється на територію одного або кількох районів, районів у містах, міст обласного значення (категорія - Б підкатегорія - Б2).
Тобто наведені посади також належать до різних підкатегорій посад державної служби, а тому відповідач правомірно відмовив позивачу у видачі їй довідок про складові заробітної плати працюючого секретаря Дрогобицької міської ради. 
Водночас зі заявою про видачу довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за прирівняною посадою до тієї, яку позивач займала на момент звільнення, ОСОБА_1 до відповідача не зверталася, протилежного матеріали справи не містять. 
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.
Враховуючи висновки суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволені позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя	Братичак Уляна Володимирівна