Справа № 335/8523/25  1-кп/335/457/2026 	

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22024050000002099 від 09.07.2024 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сніжне Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Сніжнянським МВ УМВС України в Донецькій області, паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_2 орган видачі 1401, рнокпп НОМЕР_3 , 
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане судом доведеним.
24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН).
До складу ООН увійшли Українська Радянська Соціалістична Республіка (з 24 серпня 1991 року змінено назву на Україна), Союз Радянських Соціалістичних Республік (з 24 грудня 1991 року змінено назву на Російська Федерація) та ще 49 країн - засновниць, а в подальшому до вказаної міжнародної організації прийняті інші країни світу.
Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН всі Члени ООН утримуються в їх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь - якої держави, так і будь - яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.
Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 9 грудня 1981 року № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями від 16 грудня 1970 року № 2734 (XXV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; від 21 грудня 1965 року № 2131 (XX), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та обмеження їх суверенітету та від 14 грудня 1974 року № 3314 (XXIX), що містить визначення агресії, установлено, що ні одна з держав не має право здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь - якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації; утримуватися від здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.
Крім того, у статтях 1-5 Декларації Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (XXIX) серед іншого визначено:
- застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної та політичної незалежності іншої держави;
- застосування збройної сили державою першою в порушення Статуту ООН є перш за все свідченням акту агресії.
Будь - яка з наступних дій, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії:
- вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не носила, що є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;
- бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;
- блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;
- напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські і повітряні флоти іншої держави;
- застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за згодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;
- дія держави, що дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;
- засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, що мають настільки серйозний характер, що це рівнозначно наведеним вище актам.
Жодні міркування будь-якого характеру, з політичних, економічних, військових чи інших причин не можуть бути виправданням агресії.
Статтями 1 та 2 III Конвенції про відкриття воєнних дій (Гаага, 18 жовтня 1907 року), яка вступила в дію 26 січня 1910 року, яку 7 березня 1955 року визнано Союзом Радянських Соціалістичних Республік, правонаступником якого є Російська Федерація, передбачено, що військові дії між державами не повинні починатися без попереднього і недвозначного попередження, яке буде мати форму мотивованого оголошення війни або форму ультиматуму з умовним оголошенням війни. Стан війни повинен бути без уповільнення оповіщений нейтральним державам і буде мати для них дійсну силу лише після одержання оповіщення.
24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.
16 липня 1990 року вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.
Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.
Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.
Згідно з п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні їх зобов`язання згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язались утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони, або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.
31 травня 1997 року відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань за Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі Україна та Російська Федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (ратифікований Законом України від 14 січня 1998 року ШЗ/98-ВР та Федеральним Законом Російської Федерації від 2 березня 1999 року № 42 ФЗ). Відповідно до ст. ст. 2, 3 зазначеного Договору Російська Федерація зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та будівництво відносин на основі принципів взаємної поваги суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або загрози силою, включаючи економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.
Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та Російською Федерацією про українсько - російський державний кордон від 28 січня 2003 року (ратифікований Російською Федерацією 22 квітня 2004 року), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької та Луганської областей відноситься до території України.
Статтями 1, 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
Згідно із статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.
Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.
Згідно з ч. 1 ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.
Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.
Відповідно до статей 132 - 134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.
Таким чином, із зазначених міжнародних нормативно - правових актів, а також актів національного законодавства, яке визначає основні засади державної політики, спрямованої на захист національних інтересів і гарантування в Україні безпеки особи, суспільства і держави від зовнішніх і внутрішніх загроз в усіх сферах життєдіяльності, випливає, що дії Російської Федерації на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України створюють реальні загрози національній безпеці та є проведенням підривної діяльності проти України. Її результатом стала в 2014 році анексія Криму, окупація території Донецької та Луганської областей, масштабні руйнування провідних промислових бюджетоутворюючих підприємств на сході держави, що призвело до загострення суспільно - політичної обстановки в Україні, падіння економіки держави та інших вкрай негативних для України наслідків.
Наведені вище факти розв`язання та ведення Російською Федерацією агресивної війни проти України, здійснення підривної діяльності, в тому числі, і шляхом вторгнення підрозділів ЗС Російської Федерації на територію півострова Крим, захоплення державних установ, організацій та військових частин із 27 лютого 2014 року широко висвітлювалися більшістю засобів масової інформації України та іноземних держав.
Постановою Ради Федерації Федеральних Зборів Російської Федерації «Про використання Збройних Сил Російської Федерації на території України» від 01 березня 2014 року № 48 - СФ за результатами звернення Президента Російської Федерації, виходячи з інтересів безпеки життя громадян Російської Федерації, особового складу військового контингенту ЗС Російської Федерації, що дислокується на території України (АР Крим), надано згоду Президенту Російської Федерації на використання ЗС Російської Федерації на території України.
Надалі, продовжуючи підривну діяльність проти України, Російська Федерація утворила на тимчасово окупованій території України в АР Крим федеральні органи державної влади Російської Федерації, правоохоронні органи та органи судової системи, місцевого самоврядування, з метою становлення та зміцнення окупаційної влади Російської Федерації та недопущення контролю України над цією територією.
Верховною Радою України 15 квітня 2014 року прийнято Закон України № 1207 - УІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон № 1207-VII), за яким перебування підрозділів ЗС Російської Федерації на території України з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, а також, всупереч міжнародно-правовим актам, визнано окупацією частини території суверенної держави Україна, а територію АР Крим, відповідні води, територіальне море України, територію виключної (морської) економічної зони України, а також, повітряний простір над цими територіями визнано тимчасово окупованими територіями України внаслідок збройної агресії з боку Російської Федерації.
Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН «Територіальна цілісність України» від 27 березня 2014 року № 68/262 «референдум», проведений в АР Крим 16 березня 2014 року, визнано таким, що не має законної сили і не може бути основою для зміни статусу АР Крим.
Реакцією на такі дії Російської Федерації стало прийняття Верховною Радою України 21 квітня 2015 року постанови № 337 - VIII «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», згідно з якою констатовано початок такої агресії з боку Російської Федерації на території АР Крим 20 лютого 2014 року, яка завершилася воєнною окупацією та подальшою незаконною анексією цієї частини території України.
Резолюціями Генеральної Асамблеї ООН «Стан у сфері прав людини в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (Україна)» від 19 грудня 2016 року № 71/205 та від 19 грудня 2017 року № 72/190 «Проблема мілітаризації Автономної Республіки Крим та міста Севастополь, Україна, районів Чорного та Азовського морів» від 17 грудня 2018 року, «Ситуація з правами людини в Автономній Республіці Крим та місті Севастополь, Україна» від 22 грудня 2018 року послідовно засуджено тимчасову окупацію з боку Російської Федерації внаслідок військової агресії частини території України - АР Крим - підтверджено невизнання анексії.
Продовжуючи реалізацію злочинного плану, з метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами України Російської Федерації та світовою спільнотою, 21 лютого 2022 року Російською Федерацією визнано «Донецьку Народну Республіку» та «Луганську Народну Республіку» незалежними державами.
22 лютого 2022 року Президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план, направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил Російської Федерації за межами Російської Федерації, яке було задоволено.
24 лютого 2022 року о 05 годині Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.
У подальшому Збройними силами Російської Федерації, які діяли за наказом керівництва Російської Федерації і ЗС Російської Федерації, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам зброї та підрозділам ЗСУ, також військовими формуваннями Російської Федерації здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна.
24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, затвердженого Законом України № 2102 - IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб на всій території України, який у подальшому неодноразово продовжувався, та діє і по нині.
Відповідно до п.п. 6, 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окупаційна адміністрація Російської Федерації - сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.
Тимчасово окупована територія - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.
Згідно зі ст. 42 IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додаток до неї: положення про закони і звичаї війни на суходолі (1907 року) територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника.
Внаслідок розв`язання і ведення агресивної війни, починаючи з 24 лютого 2022 року збройними формуваннями Російської Федерації тимчасово окуповано частини території Дніпропетровської, Донецької, Запорізької, Луганської, Миколаївської, Сумської, Харківської, Херсонської областей.
Згідно з Розпорядженням Кабінету міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085 - р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» зі змінами, внесеними Розпорядженням Кабінету міністрів України від 05 травня 2015 року № 428 - р, місто Донецьк Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.
З метою забезпечення роботи окупаційних органів влади у районних центрах та містах на території Донецької області, де органи влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень, керівниками «Донецької Народної Республіки» за вказівки невстановлених представників Російської Федерації створено не передбачені законодавством України державні адміністрації. З метою надання вигляду законності їх діяльності органами влади «Донецької Народної Республіки» прийнято ряд документів із ознаками нормативності, проте які є нікчемними відповідно до законодавства України, зокрема:
- Конституцію «Донецької Народної Республіки» від 14 травня 2014 року, у ст. 54 якої вказано, що адміністративно - територіальними одиницями «Донецької Народної Республіки» є райони та міста республіканського значення;
- Закон «Народної Ради Донецької Народної Республіки» «Про місцеве самоврядування Донецької Народної Республіки», ст. 1 якого встановлено, що місцеве самоврядування в «Донецькій Народній Республіці» - форма здійснення народом своєї влади, що забезпечує в межах, встановлених Конституцією Російської Федерації, федеральними законами, а у випадках, встановлених федеральними законами, - законами «Донецької Народної Республіки», самостійне та під свою відповідальність рішення населенням безпосередньо та (або) через органи місцевого самоврядування питань місцевого значення, виходячи з інтересів населення з урахуванням історичних та інших місцевих традицій.
Згідно зі ст. 3 вищезазначеного Закону правову основу місцевого самоврядування в «Донецькій Народній Республіці» складають Конституція Російської Федерації, міжнародні договори Російської Федерації, федеральні конституційні закони, Федеральний закон від 6 жовтня 2003 року № 131-ФЗ «Про загальні принципи організації місцевого самоврядування в Російській Федерації», інші федеральні закони та інші нормативні правові акти Російської Федерації, Конституція «Донецької Народної Республіки», цей Закон, інші закони та інші нормативні правові акти «Донецької Народної Республіки», статути муніципальних утворень, рішення, прийняті на місцевих референдумах та сходах громадян, та інші муніципальні правові акти.
Відповідно до ст. 17 Закону муніципальні вибори проводяться з метою обрання депутатів, членів виборного органу місцевого самоврядування, виборних посадових осіб місцевого самоврядування на основі загального рівного та прямого виборчого права при таємному голосуванні.
На підставі ст. 3, 5 Закону «Донецької Народної Республіки» «Про структуру та назву органів місцевого самоврядування, чисельності, строках повноважень та даті проведення виборів депутатів представницьких органів муніципальних утворень першого скликання в Донецькій народній республіці» № 439-ІІНС від 06.04.2023 встановлено чисельність депутатів, які обираються на муніципальних виборах до Донецького міського округу - 50 депутатів.
Крім того, ст. 6 вищевказаного Закону «Донецької Народної Республіки» визначено проведення 10 вересня 2023 року в Донецькій народній республіці виборів депутатів представницьких органів міських округів, муніципальних органів першого скликання, на строк повноважень 5 років.
Не пізніше 31.05.2023 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Сніжне Донецької області, діючи умисно, всупереч інтересам держави Україна, її суверенітету та територіальній цілісності, з ідеологічних мотивів, підтримуючи воєнну агресію Російської Федерації на території України, переслідуючи єдиний кримінально протиправний намір, направлений на сприяння державі?агресору Російській Федерації в посиленні заходів тимчасової окупації населених пунктів Донецької області, добровільно зареєструвався кандидатом у депутати «Сніжнянської міської ради Донецької Народної Республіки» І скликання від політичної партії «Єдина Росія» під номером 11 у списках зазначеної партії, з метою бути обраним до вказаного органу окупаційної влади.
У подальшому, 10 вересня 2023 року ОСОБА_5 перебуваючи в тимчасово окупованому м. Донецьку, продовжуючи свій умисел, спрямований на сприяння державі-агресору - Російській Федерації в посиленні заходів тимчасової окупації населених пунктів Донецької області, добровільно, за результатами незаконних виборів на тимчасово окупованій території Донецької області, обраний від політичної партії «Єдина Росія» депутатом до незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території, - «Сніжнянської міської ради Донецької Народної Республіки», розташованої за адресою: Донецька область, місто Сніжне, вулиця Леніна, будинок 39. 
З 11 вересня 2023 року по теперішній час ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Донецька, продовжуючи свій злочинний намір на сприяння державі-агресору - Російській Федерації в посиленні заходів тимчасової окупації населених пунктів Донецької області, добровільно бере участь у засіданнях «Сніжнянської міської ради Донецької Народної Республіки» І скликання у якості депутата від політичної партії «Єдина Росія».
ІІ. Підстави для здійснення судового розгляду у кримінальному провадженні за відсутності обвинуваченого (in absentia)
Відповідно до положень ч.5 ст.374 КПК України, у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.
Судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_5 здійснювався у порядку спеціального судового провадження на підставі ухвали суду від 16.02.2026 за відсутності обвинуваченого.
До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відносяться: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань. При цьому зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ст. 7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом та нормами міжнародного права.
У Міжнародному пакті про громадянські і політичні права (ст. 14 (3) (d)) вказується: «Кожен має право при розгляді будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, як мінімум, на такі гарантії на основі повної рівності: (d) бути засудженим в його присутності...». Водночас, обвинувачений може добровільно відмовитися від здійснення свого права бути присутнім на судових слуханнях, але суд у будь-якому випадку має здійснити ретельну перевірку наведеної обставини.
Відповідні права та можливості обвинуваченого визначені ст. 42 КПК України.
Ключове значення в цьому випадку має відігравати повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійснено відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (рішення ЄСПЛ у справі «Сейдовіч проти Італії»).
Обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово викликався до суду.
Загалом судом від призначення обвинувального акта до підготовчого судового засідання до завершення проведення підготовчих дій призначено п`ять судових засідань: 23 вересня 2025 року, 30 жовтня 2025 року, 06 листопада 2025 року, 27 листопада 2025 року; 03 грудня 2025 року.
Так, судом надсилались повістки до опублікування та були опубліковані у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме в газеті «Голос України» від 20 листопада 2025 року № 225 (477), 13 грудня 2025 року № 240 (492).
При цьому від початку здійснення підготовчих дій суд також надсилав для опублікування повістки на веб-сайті Офісу Генерального прокурора для виклику обвинуваченого у призначені підготовчі судові засідання, які також були опублікованими.
Крім того, повідомлення про виклик до суду ОСОБА_5 у призначені засідання, були опубліковані на офіційному веб-сайті Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя.
Після призначення справи до судового розгляду проведено в судових засідань, зокрема 09 грудня 2025 року, 14 січня 2026 року, 21 січня 2025 року, 02 лютого 2026 року, 16 лютого 2026 року, 24 лютого 2026 року, 05 березня 2026 року, 19 березня 2026 року, 02 квітня 2026 року, 13 квітня 2026 року, 05 травня 2026 року.
Так, судом надсилались повістки на вказані дати до опублікування та були опубліковані у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме в газеті «Голос Україна» від 07 лютого 2026 року № 25 (527), від 28 лютого 2026 року №40 (542), від 28 квітня 2026 року № 81 (583).
Крім того, про час та місце судових засідань завчасно повідомлявся його захисник-адвокат ОСОБА_4 , яка діяла в інтересах ОСОБА_5 на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги особі, у кримінальному провадженні стосовно якої відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням, виданого Південно-Східним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги від 24 червня 2025 року № 003-040006820.
Жодного разу обвинувачений ОСОБА_5 до суду не прибув, заяв про неможливість взяти участь у судовому розгляді суду не подав, письмових пояснень із повідомленням поважності причин своєї неявки до суду не надіслав, що свідчить про його небажання скористатися передбаченим діючим КПК України правами обвинуваченого.
Дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язкової участі захисника-адвоката ОСОБА_4 .
Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.
Під час розгляду цього кримінального провадження дотримано стандарти судового розгляду, викладені у Резолюції 11 Комітету Міністрів Ради Європи від 19 січня 1973 року «Про критерії, що регламентують розгляд, проведений за відсутності обвинуваченого».
Особа вважається належним чином ознайомленою зі змістом судових повісток, а отже, обізнаною про здійснюване судом щодо неї кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 323 КПК (in absentia), якщо місцевий суд повідомляв їй про судові засідання (у тому числі, про судове засідання, на якому було проголошено вирок) шляхом розміщення оголошення на вебпорталі «Судова влада України» та в газеті «Голос України».
До такого висновку дійшов ВС у своїх постановах від 01.04.2021 у справі №759/2992/17 (провадження № 51-3360км20); від 10.03.2020 у справі № 242/3982/16-к (провадження № 51-7218км18); від 27.10.2021 у справі № 759/7443/17 (провадження № 51-1578км20); від 25.01.2021 у справі № 461/4987/16-к (провадження № 51-1955км20).
Процедури «in absentia» неминуче припускають деякий відступ від загальних правил кримінального процесу. Особливе значення при цьому надається питанню про забезпечення прав відсутнього в залі судового засідання підсудного. У прецедентній практиці ЄСПЛ були вироблені критерії, яким має відповідати таке провадження. При цьому Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності забезпечення процесуальних прав і гарантій осіб, що беруть участь у кримінальному процесі. До таких прав, що підлягають безумовному дотриманню, насамперед, відносяться: право бути присутнім під час розгляду справи, право на захисника, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.
Повістки про виклик обвинуваченого у разі здійснення спеціального судового провадження надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надсилаються захиснику. Інформація про такі документи та повістки про виклик обвинуваченого обов`язково публікуються у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження. З моменту опублікування повістки про виклик у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.
В той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.
Таким чином, ОСОБА_5 , будучи обізнаним, що стосовно нього розпочато кримінальне провадження, складено повідомлення про підозру, та обвинувальний акт направлено до суду, у судові засідання не з`явився, незважаючи на судові повістки (оголошення), опубліковані в газетах Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», «Голос України» та оголошення, розміщені на офіційному веб-сайті суду і ОГП, у зв`язку з чим обвинувачений не був допитаний судом.
Враховуючи відсутність обвинуваченого та особливості розгляду кримінального провадження за його відсутності, захисник - адвокат ОСОБА_4 здійснювала захист інтересів ОСОБА_5 . Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила, що не мала можливості зв`язатися зі своїм підзахисним та з`ясувати в нього правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник належним чином брала участь у реалізації права на захист обвинуваченого під час судового розгляду та висловлювала свою позицію щодо кожного питання, яке вирішувалося судом.
ІІІ. Позиції сторін
Прокурор у судових дебатах просив визнати ОСОБА_5 винним за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та призначити останньому покарання у виді позбавлення волі на строк десять років з конфіскацією всього майна та позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, пов`язаних з наданням публічних послуг, виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 15 років, які обраховувати з моменту відбуття основного покарання. 
Захисник просила ухвалити законне та обґрунтоване рішення, яким вона вважала виправдувальний вирок через недоведеність винуватості її підзахисного.
ІV. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, які були досліджені судом
Дослідивши наявні у провадженні докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України за обставин встановлених судом, доведена повністю і підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які відповідають вимогам передбаченим ст. ст. 85-87 КПК України, та які узгоджуються між собою, перевірених та оцінених у їх сукупності судом безпосередньо в судовому засіданні.
4.1. У судовому засіданні дослідженні письмові докази, надані стороною обвинувачення.
Судом досліджені письмові докази щодо початку проведення досудового розслідування та реєстрації кримінального провадження, зокрема, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №22024050000002099 від 09.07.2024, про внесення відомостей за попередньою кваліфікацією за ч. 5 ст. 111-1 КК України. 
Відповідно до рапорту начальника ГВ ЗНД 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях полковника ОСОБА_6 від 19.06.2024 отримано інформацію стосовно громадянина України, який на проведених з 31.08.2023 по 10.09.2023 незаконних виборах до органів окупаційної влади так званої «ДНР» на ТОТ Донецької області 11.09.2023 добровільно обраний так званим «депутатом т.зв. «депутатом Снежнянского городского совета ДНР первого созива» від політичної партії країни-агресора «Единая Россия» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протиправна діяльність вказаної особи підтверджується розміщеною публікацією в мережі Інтернет за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3. Отримана інформація вказує на те, що у діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України. 
Відповідно до повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, складеного першим заступником начальника ГУ - начальником 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях полковником ОСОБА_7 від 19.06.2024 отримано інформацію стосовно громадянина України, який на проведених з 31.08.2023 по 10.09.2023 незаконних виборах до органів окупаційної влади так званої «ДНР» на ТОТ Донецької області 11.09.2023 добровільно обраний так званим «депутатом т.зв. «депутатом Снежнянского городского совета ДНР первого созыва» від політичної партії країни-агресора «Единая Россия» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з постановою про призначення слідчого у кримінальному провадженні та доручення проведення досудового розслідування від 09.07.2024 слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №22024050000002099 від 09.07.2024 за ч. 5 ст. 111-1 КК України, тому начальником слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях полковник юстиції ОСОБА_8 доручив проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні старшому слідчому в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях майору юстиції ОСОБА_9 .
Згідно з повідомленням про початок досудового розслідування від 10.07.2024 старший слідчий в ОВС слідчого відділу 2 управління майор юстиції ОСОБА_10 повідомив першого заступника керівника Донецької обласної прокуратури, що ним за дорученням заступника начальника слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_11 до ЄРДР за №22024050000002099 від 09.07.2024 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 111-1 КК України громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Постановою про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні від 05.02.2025 заступник керівника Донецької обласної прокуратури ОСОБА_12 змінив у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №22024050000002099 від 09.07.2024 за ч. 5 ст. 111-1 КК України групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у вказаному кримінальному провадженні, визначивши у її складі, зокрема прокурора Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 .
Заперечень щодо початку та підстав проведення досудового розслідування від учасників кримінального провадження не надходило.
Також у судовому засіданні досліджені письмові докази добуті під час досудового розслідування.
Акт огляду сторінки Інтернет-ресурсу від 19.06.2024, відповідно до якого старшим о/у в ОВС 10 відділу ГВ ЗНД 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) підполковником ОСОБА_13 проведено огляд інтернет-сайту за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме «МИРОТВОРЕЦЬ». Під час огляду сайту встановлено, що на вказаній сторінці міститься наступна публікація: ОСОБА_5 « Изменник Родины . Покушение на суверенитет и териториальную целосность Украины. Соучасник преступлений российской власти против Украины и ее граждан. Член террористической организации «днр». Учасник т.н. «предварительного голосования в кандидаты «Единой россии» на временно оккупированной части Донецкой области. Индивидуальный предприниматель. Код. ДРФО:3060404212, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , место рождения: Україна, Донецька обл., м. Сніжне. Особые приметы: на левой груди и правом плече большие татуировки (фото). Страница в соцсетях: ІНФОРМАЦІЯ_10; Источники: ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с.7-12, Т.2).
Протокол огляду від 26.07.2024, відповідно до якого старшим о/у в ОВС 10 відділу ГВ ЗНД 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) підполковником ОСОБА_13 проведено огляд всесвітньої мережі Інтернет на предмет наявності інформації та інших відомостей, що мають суттєве значення для кримінального провадження. Предметом огляду є всесвітня мережа Інтернет. За допомогою ноутбуку «Lеnovo» V15 G3 ABA з можливістю виходу до мережі Інтернет, операційною системою «Windows 11 Home», з використанням застосунку «Google Chrome» та VPN - сервісу з метою виявлення додаткових матеріалів щодо вчинення кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, в пошуковому вікні «Яндекс» введено ключові слова для пошуку, а саме «результаты выборов, проводимых на территории днр избирком», в результаті виявлено посилання на публікацію від 12.09.2023 на сайті «Избирательная комиссия Донецкой Народной Республики» під назвою «Результаты выборов, проводимых на территории Донецкой Народной Республики», що за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 . Під час огляду вищезазначеної публікації виявлено та оглянуто документ під назвою «ТИК 34», в якому містяться дані про особу, чоловічої статі, громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зроблені скріншоти. На скріншоті № 5 опубліковані прізвища обраних депутатів від партії «Единая Россия», де під номером 11 в списку обраних значиться громадянин України ОСОБА_5 . Надалі за допомогою програмного забезпечення вмонтованого в браузер «Google Chrome» створено «QR» код з посиланням на вказану публікацію. З метою збереження отриманих даних та недопущення видалення інформації з мережі Інтернет здійснено архівацію вказаної публікації за допомогою Інтернет ресурсу «archive.today» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 . Зазначена сторінка в архіві доступна за наступним посиланнями: коротке - ІНФОРМАЦІЯ_12 (а.с.15-21, Т.2). Таким чином, в ході огляду вищезазначеної публікації встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на посаді депутата Сніжнянської міської ради т.зв. «днр» першого скликання. Після перегляду документ та скріншоти завантажені та записані на оптичний диск «CD», який долучено до протоколу.
Протокол огляду від 26.07.2024, відповідно до якого старшим о/у в ОВС 10 відділу ГВ ЗНД 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) підполковником ОСОБА_13 проведено огляд всесвітньої мережі Інтернет на предмет наявності інформації та інших відомостей, що мають суттєве значення для кримінального провадження. Предметом огляду є всесвітня мережа Інтернет. За допомогою ноутбуку «Lеnovo» V15 G3 ABA з можливістю виходу до мережі Інтернет, операційною системою «Windows 11 Home», з використанням застосунку «Google Chrome» та додатку «Private Internet Access» з метою виявлення додаткових матеріалів щодо вчинення кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, в пошуковому вікні «Яндекс» введено ключові слова для пошуку, а саме «ОСОБА_5 днр», в результаті виявлено посилання на публікацію від 01.07.2024 під назвою «Депутат Снежнянского городского совета ОСОБА_5 принял участие в мероприятии, посвященном Дню ветеранов боевых действий», що за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_6 (Скріншоти №1-5). Виявлено тект наступного змісту: «Депутат Снежнянского городского совета ОСОБА_5 принял участие в мероприятии, посвященном Дню ветеранов боевых действий. Это день памяти всех, кто воевал за Россию, не важно - в каких войнах и вооруженных конфликтах, выполняя свой долг по защите Родины. Присутствующие почтили пам`ять ветеранов, которые отдали свою жизнь за нашу Отчизну. Учасники мероприятия возложили цветы к памятной плите воинов-интернационалистов со слезами на глазах». В ході огляду вищезазначеної публікації виявлено та оглянуто фотозображення за участі особи, чоловічої статі, зовні схожої на громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які збережені в якості фотозображень (фотозображення № 1,2). Надалі за допомогою програмного забезпечення вмонтованого в браузер «Google Chrome» створено «QR» код з посиланням на вказану публікацію. З метою збереження отриманих даних та недопущення видалення інформації з мережі Інтернет здійснено архівацію вказаної публікації за допомогою Інтернет ресурсу «archive.today» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 . Зазначена сторінка в архіві доступна за наступним посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після перегляду фотозображення завантажені та записані на оптичний диск «CD», який долучено до протоколу (а.с.22-29, Т.2).
Протокол огляду від 01.08.2024, відповідно до якого старшим о/у в ОВС 10 відділу ГВ ЗНД 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) підполковником ОСОБА_13 проведено огляд всесвітньої мережі Інтернет на предмет наявності інформації та інших відомостей, що мають суттєве значення для кримінального провадження. Предметом огляду є всесвітня мережа Інтернет. За допомогою ноутбуку «Lеnovo» V15 G3 ABA з можливістю виходу до мережі Інтернет, операційною системою «Windows 11 Home», з використанням застосунку «Google Chrome» та VPN - сервісу з метою виявлення додаткових матеріалів щодо вчинення кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, в пошуковому вікні «Google Search» введено ключові слова для пошуку, а саме «ГИС НПА ДНР» виявлено посилання на публікацію під назвою «О принятии Устава муниципального образования городской округ Снежное Донецкой Народной Республики», що за посиланням: https://gisnpa-dnr.ru/npa/1242-21-20231025-d1/ (Скріншот № 1). В ході огляду вищезазначеної публікації виявлено та оглянуто pdf-версію опублікованого документу, що за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_7 , в якому містяться дані про статус та повноваження Сніжнянської міської ради т.зв. «днр» (Скріншоти № 2-18). Надалі за допомогою програмного забезпечення вмонтованого в браузер «Google Chrome» створено «QR» код з посиланням на вказану публікацію. З метою збереження отриманих даних та недопущення видалення інформації з мережі Інтернет здійснено архівацію вказаної публікації за допомогою Інтернет ресурсу «archive.today» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 . Зазначена сторінка в архіві доступна за наступним посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після перегляду документ у pdf-форматі та скріншоти завантажені та записані на оптичний диск «CD», який долучено до протоколу (а.с.30-40, Т.2).
Протокол огляду від 02.08.2024, відповідно до якого старшим о/у в ОВС 10 відділу ГВ ЗНД 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) підполковником ОСОБА_13 проведено огляд всесвітньої мережі Інтернет на предмет наявності інформації та інших відомостей, що мають суттєве значення для кримінального провадження. Предметом огляду є всесвітня мережа Інтернет. За допомогою ноутбуку «Lеnovo» V15 G3 ABA з можливістю виходу до мережі Інтернет, операційною системою «Windows 11 Home», з використанням застосунку «Google Chrome» та VPN - сервісу з метою виявлення додаткових матеріалів щодо вчинення кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, в пошуковому вікні «Яндекс» введено ключові слова для пошуку, а саме «конституция днр», в результаті виявлено посилання на документ у форматі PDF під назвою «Коституция Донецкой Народной Республики», що за відповідним посиланням (скріншот №1). В ході огляду вищезазначеного pdf-документу виявлено та оглянуто положення нормативно-правового акту т.зв. «днр», який регулює діяльність (выборов депутатов городского совета), та яким керується громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (скріншоти № 2-18). Надалі за допомогою програмного забезпечення вмонтованого в браузер «Google Chrome» створено «QR» код з посиланням на вказану публікацію. З метою збереження отриманих даних та недопущення видалення інформації з мережі Інтернет здійснено архівацію вказаної публікації за допомогою Інтернет ресурсу «archive.today» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 . Зазначена сторінка в архіві доступна за наступним посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_8 . Після перегляду документ у pdf-форматі та скріншоти завантажені та записані на оптичний диск «CD», який долучено до протоколу (а.с.41-51, Т.2).
Протокол огляду від 03.03.2025, відповідно до якого старшим о/у в ОВС 10 відділу ГВ ЗНД 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) підполковником ОСОБА_13 проведено огляд всесвітньої мережі Інтернет на предмет наявності інформації та інших відомостей, що мають суттєве значення для кримінального провадження, за участі спеціаліста ОСОБА_15 .. Предметом огляду є всесвітня мережа Інтернет. За допомогою ноутбуку «Lеnovo» V15 G3 ABA з можливістю виходу до мережі Інтернет, операційною системою «Windows 11 Home», з використанням застосунку «Google Chrome» та додатку «Private Internet Access» з метою виявлення додаткових матеріалів щодо вчинення кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, в пошуковому вікні «Яндекс» введено ключові слова для пошуку, а саме «ОСОБА_5 днр», в результаті виявлено посилання на публікацію від 01.07.2024 під назвою «Депутат Снежнянского городского совета ОСОБА_5 принял участие в мероприятии, посвященном Дню ветеранов боевых действий», що за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_6 (Скріншоти №1-5). Виявлено тект наступного змісту: «Депутат Снежнянского городского совета ОСОБА_5 принял участие в мероприятии, посвященном Дню ветеранов боевых действий. Это день памяти всех, кто воевал за Россию, не важно - в каких войнах и вооруженных конфликтах, выполняя свой долг по защите Родины. Присутствующие почтили пам`ять ветеранов, которые отдали свою жизнь за нашу Отчизну. Учасники мероприятия возложили цветы к памятной плите воинов-интернационалистов со слезами на глазах». В ході огляду вищезазначеної публікації виявлено та оглянуто фотозображення за участі особи, чоловічої статі, зовні схожої на громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які збережені в якості фотозображень (фотозображення № 1,2). Таким чином, в ході вищезазначеної публікації встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на посаді депутата Сніжнянської міської ради т.зв. «днр». Надалі за допомогою програмного забезпечення вмонтованого в браузер «Google Chrome» створено «QR» код з посиланням на вказану публікацію. З метою збереження отриманих даних та недопущення видалення інформації з мережі Інтернет здійснено архівацію вказаної публікації за допомогою Інтернет ресурсу «archive.today» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 . Зазначена сторінка в архіві доступна за наступним посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після перегляду фотозображення завантажені та записані на оптичний диск «CD-R», б/н від 03.03.2025 (відкрита інформація), який долучено до протоколу (а.с.52-59, Т.2).
Протокол огляду від 19.05.2025, відповідно до якого старшим о/у в ОВС 10 відділу ГВ ЗНД 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) підполковником ОСОБА_13 проведено огляд всесвітньої мережі Інтернет на предмет наявності інформації та інших відомостей, що мають суттєве значення для кримінального провадження, за участі спеціаліста ОСОБА_15 .. Предметом огляду є всесвітня мережа Інтернет. За допомогою ноутбуку «Lеnovo» V15 G3 ABA з можливістю виходу до мережі Інтернет, операційною системою «Windows 11 Home» з багатофункціональним пристроєм (принтер) «WorkCentre 3025» за допомогою Інтернет-браузера «Google Chrome» та VPN - сервісу оглянуто інформацію, розміщену у відкритій мережі Інтернет: на офіційному сайті «Донецкая народная республика» за відповідним посиланням розміщено закон ДНР під назвою «439-ІІНС | О структуре и наименовании органов местного самоуправления, численности, сроках полномочий и дате проведения выборов депутатов представительных органов муниципальных образований первого созыва в Донецкой Народной Республике (действующая редакция по состоянию на 24.04.2023 г.)». При натисканні на вкладку «Скачать» завантажується сам документ у форматі «Word» на 6 аркушах під назвою «ZakonNS_439_1_IINS». Вказаний закон містить 6 сторінок та починається зі слів (мовою оригіналу) «Донецкая народная Республика. Закон о структуре и и наименовании органов местного самоуправления, численности, сроках полномочий и дате проведения выборов депутатов представительных органов муниципальных образований первого созыва в Донецкой Народной Республике. Принят Постановлением Народного Совета 31 марта 2023 года. (С изменениями, внесеннимы Законом от 24.04.2023 № 442-ІІНС)». В зазначеному документі встановлено (мовою оригіналу): «Статья 3. Установить следующие наимен6ования местных администраций (исполнительно-распорядительных органов муниципальных образований): 1) в городских округах - «администрация города *** Донецкой Народной Республики»; 2) в муниципальных округах - «администрация города (поселка городского типа) *** Донецкой Народной Республики». Далі встановлено (мовою оригіналу): «Статья 5. Установить следующую численность депутатов первого созыва представительных органов городских округов и муниципальных округов в Донецкой Народной Республике, избираємых на муниципальных виборах: 1) в городских советах: … пункт к) городской округ Снежное - 20 депутатов….». В ході подальшого огляду встановлено, що вказаний документ містить у собі наступну інформацію щодо проведення т.зв. виборів на ТОТ України: «Статья 6. 1. Провести 10 сентября 2023 года в Донецкой Народной Республике виборы депутатов представительных органов городских округов, муниципальных округов первого созыва на срок 5 лет. 2. После проведения выборов, указанных в части 1 настоящей статьи, главы вновь образованных муниципальных образований избираются представительними органами таких муниципальных образований из числа кандидатов, представленных Главой Донецкой Народной Республики. Решение принимается большинством голосов от установленной численности депутатов представительного органа муниципального образования первого созыва. 3. Глава муниципального образования вступает в дрлжность не позднее чем через 10 дней со дня вступления в силу решения представительного органа муниципального образования о его избрании. При вступлернии в должность глава муниципального образования в присуттствии депутатов представительного органа муниципального образования приносит присягу: «Клянусь добросовестно исполнять полномочия главы муниципального образования (с указанием наименования муниципального образования), уважать, защищать права и свободы человека и гражданина, соблюдать Конституцию Российской Федерации, федеральное законодательство, законодательство Донецкой Народной Республики». С момента принесения присяги глава муниципального образования считается вступившим в должность». З метою збереження отриманих даних та недопущення видалення інформації з мережі Інтернет здійснено повне збереження Web-сторінки за допомогою браузера «Google Chrome». З метою збереження отриманих даних та недопущення видалення інформації з мережі Інтернет здійснено архівацію вказаної публікації за допомогою Інтернет ресурсу «archive.today» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 . Зазначена сторінка в архіві доступна за наступним посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_9 . Після перегляду публікації завантажені та записані на оптичний диск «CD-R», б/н від 19.05.2025 (відкрита інформація), який долучено до протоколу. Також до протоколу додано роздрукований варіант зазначеної публікації (а.с.60-75, Т.2).
Протокол огляду від 19.05.2025, відповідно до якого старшим о/у в ОВС 10 відділу ГВ ЗНД 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) підполковником ОСОБА_13 проведено огляд всесвітньої мережі Інтернет на предмет наявності інформації та інших відомостей, що мають суттєве значення для кримінального провадження, за участі спеціаліста ОСОБА_15 .. Предметом огляду є всесвітня мережа Інтернет. За допомогою ноутбуку «Lеnovo» V15 G3 ABA з можливістю виходу до мережі Інтернет, операційною системою «Windows 11 Home» з багатофункціональним пристроєм (принтер) «WorkCentre 3025» за допомогою Інтернет-браузера «Google Chrome» та VPN - сервісу, з метою виявлення додаткових матеріалів щодо вчинення кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, в пошуковому вікні «Google Search» введено ключові слова для пошуку, а саме «ГИС НПА ДНР» виявлено посилання на публікацію під назвою «О принятии Устава муниципального образования городской округ Снежное Донецкой Народной Республики», що за посиланням: https://gisnpa-dnr.ru/npa/1242-21-20231025-d1/ (Скріншот № 1). В ході огляду вищезазначеної публікації виявлено та оглянуто pdf-версію опублікованого документу, що за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_7 , в якому містяться дані про статус та повноваження Сніжнянської міської ради т.зв. «днр» (Скріншоти № 2-18). Таким чином, в ході огляду вищезазначеної публікації встановлено, нормативно-правовий акт муніципального утворення міського округу Сніжне т.зв. «днр», який регулює діяльність та яким керується громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Надалі за допомогою програмного забезпечення вмонтованого в браузер «Google Chrome» створено «QR» код з посиланням на вказану публікацію. З метою збереження отриманих даних та недопущення видалення інформації з мережі Інтернет здійснено архівацію вказаної публікації за допомогою Інтернет ресурсу «archive.today» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 . Зазначена сторінка в архіві доступна за наступним посиланням: http://archive.ph/7сс9Е. Після перегляду документ у pdf-форматі та скріншоти завантажені та записані на оптичний диск «CD-R» б/н від 19.05.2025 (відкрита інформація), який долучено до протоколу (а.с.76-86, Т.2).
Висновок експерта № СЕ-19/105-25/2798-ФП від 29.04.2025 за результатами судової портретної експертизи, відповідно до якого встановлено, що зображення чоловіка у графічному файлі під назвою «ОСОБА_5 1» (чоловік, який стоїть в нижньому ряду першим з права, одягнений у білу футболку з коміром, з темним коротким волоссям), непридатне для ідентифікації особи за ознаками зовнішності з причини незадовільної якості зображення чоловіка в даному графічному файлі та погані умови зйомки. Зображення чоловіка у графічному файлі під назвою «ОСОБА_5 4» (чоловік, який стоїть по центру зображення у темних джинсових штанах, темній куртці з-під якої виглядає біла футболка, з темним коротким волоссям, на руці наявний годинник), для ідентифікації особи за ознаками зовнішності придатне. Зображення чоловіка у графічному файлі під назвою «ОСОБА_5 5» (чоловік, який сидить за столом в темній сорочці), для ідентифікації особи за ознаками зовнішності придатне.
Зображення чоловіка у графічному файлі під назвою «ОСОБА_5 4» (чоловік, який стоїть по центру зображення у темних джинсових штанах, темній куртці з-під якої виглядає біла футболка, з темним коротким волоссям, на руці наявний годинник) та у графічному файлі під назвою « ОСОБА_5 », що наданий в якості порівняльного зразка, є зображеннями однієї і тієї ж особи. 
Зображення чоловіка у графічному файлі під назвою «ОСОБА_5 5» (чоловік, який сидить за столом в темній сорочці) та у графічному файлі під назвою « ОСОБА_5 », що наданий в якості порівняльного зразка, є зображеннями однієї і тієї ж особи (а.с.89-100, Т.2).
4.2 Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.
Всі перелічені джерела інформації суд оцінює за правилами документа (ст. 99 КПК України), а відомості, що вони містять, визнає належними та допустимими зважаючи на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК слідчими (розшуковими) діями є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 237 КПК з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження, на підтвердження винуватості ОСОБА_5 сторона обвинувачення посилається, зокрема, на протоколи огляду сайтів та протоколи огляду інтернет-видань, якими підтверджується, що останній обраний від політичної партії «Єдина Росія» депутатом до незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території - «Сніжнянської міської ради Донецької Народної Республіки», розташованої за адресою: Донецька область, місто Сніжне, вул. Леніна, буд. 39. З 11.09.2023 по теперішній час ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Донецька, добровільно бере участь у засіданнях «Сніжнянської міської ради Донецької Народної Республіки» І скликання у якості депутата від політичної партії «Єдина Росія».
Правовий акт індивідуальної дії розміщений в мережі «Інтернет», сам по собі не є переконливим доказом його фізичного існування, тим більше реалізації, однак підстав для визнання таких доказів недопустимими і неналежними не вбачається, оскільки інформація взята з офіційних інтернет-сайтів органів державної влади РФ, які загальнодоступні в мережі «Інтернет».
Огляд зазначених інтернет-сайтів здійснено уповноваженою особою з дотриманням вимог ст. 237 КПК та зафіксовано (за допомогою функцій скріншоту та друку) зміст відображеної у них, як електронних документах, інформації, що підтверджує існування обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні.
Враховуючи логічність, послідовність, узгодженість між собою вказаних доказів за змістом, їх єдність та взаємозв`язок за часом та характером подій, суд визнає наведені та проаналізовані задокументовані дані про діяльність ОСОБА_5 , як «депутата городского совета» окупаційних органів влади РФ, достовірними доказами обвинувачення.
В ході судового розгляду були забезпечені процесуальні права сторони захисту та обвинувачення для надання ними доказів на підтвердження обвинувачення або його спростування, що закріплені в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.
Як зазначено у рішенні Верховного Суду від 21.01.2020 (у справі №754/17019/17, провадження № 51-2568км19) стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Так само, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Застосовуючи цей стандарт до обставин даного кримінального провадження, суд уважає, що досліджені під час судового розгляду документи, зміст яких розкрито, виключають будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цього судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинене, і обвинувачений є винним у його вчиненні, оскільки обвинувачений надавав допомогу державним органам РФ у проведенні підривної діяльності проти України, таким чином спричинив шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України.
Судом не встановлено таких доказів, на яких ґрунтується доказування вини обвинуваченого ОСОБА_5 , які були б отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, та не встановлено підстав, які б призвели до визнання їх недопустимими.
Вищевказані дані письмових доказів узгоджуються між собою, не містять суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірність.
Наведеними вище доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема дослідженими протоколами оглядів, здобутими уповноваженими на це суб`єктами досудового розслідування, установлено, що ОСОБА_5 обраний депутатом до незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території - «Сніжнянської міської ради Донецької Народної Республіки», розташованої за адресою: Донецька область, місто Сніжне, вул. Леніна, буд. 39 та виконує покладені у зв`язку з цим на нього обов`язки. Зазначене є беззаперечним свідченням усвідомлення останнім факту окупації, агресії з боку РФ, невимушеності його поведінки, відсутності будь-якого примусу щодо нього, а відтак, і цілковитої добровільності його дій.
Дослідивши та проаналізувавши вищезазначені докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до переконливого висновку про те, що ОСОБА_5 , будучи громадянином України, не пізніше 31.05.2023 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Сніжне Донецької області діючи умисно, всупереч інтересам держави Україна, її суверенітету та територіальній цілісності, з ідеологічних мотивів, підтримуючи воєнну агресію Російської Федерації на території України, переслідуючи єдиний кримінально протиправний намір, направлений на сприяння державі?агресору Російській Федерації в посиленні заходів тимчасової окупації населених пунктів Донецької області, добровільно зареєструвався кандидатом у депутати «Сніжнянської міської ради Донецької Народної Республіки» І скликання від політичної партії «Єдина Росія» під номером 11 у списках зазначеної партії, з метою бути обраним до вказаного органу окупаційної влади.
У подальшому, 10 вересня 2023 року ОСОБА_5 перебуваючи в тимчасово окупованому м. Донецьку, продовжуючи свій умисел, спрямований на сприяння державі-агресору - Російській Федерації в посиленні заходів тимчасової окупації населених пунктів Донецької області, добровільно, за результатами незаконних виборів на тимчасово окупованій території Донецької області, обраний від політичної партії «Єдина Росія» депутатом до незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території, - «Сніжнянської міської ради Донецької Народної Республіки», розташованої за адресою: Донецька область місто Сніжне, вулиця Леніна, будинок 39. 
З 11 вересня 2023 року по теперішній час ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Донецька, продовжуючи свій злочинний намір на сприяння державі-агресору - Російській Федерації в посиленні заходів тимчасової окупації населених пунктів Донецької області, добровільно бере участь у засіданнях «Сніжнянської міської ради Донецької Народної Республіки» І скликання у якості депутата від політичної партії «Єдина Росія».
Вказані дії призвели до формування та створення суспільного резонансу, який негативно впливає на імідж органів місцевого самоврядування та формує негативну думку у суспільстві, щодо безкарності вчинення дій, спрямованих на порушення державного суверенітету та територіальної цілісності України, тобто є направленими на надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.
Добровільність набуття ОСОБА_5 статусу депутата незаконно створеного органу місцевого самоврядування підтверджено вищезазначеними письмовими доказами, аналіз і оцінку яким наведено судом вище, з огляду на що доводи захисника про недоведеність його винуватості не ґрунтуються на доказах та носять характер припущення.
Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недопустимими та недостовірними. Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.
Таким чином, на переконання суду, вищезазначеними доказами поза розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин, передбачений ч. 5 ст. 111-1 КК України, тобто колабораційну діяльність, яка полягає у добровільному обранні до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.
V. Фактичні обставини, які суд визнає загально відомими і такими, що не потребуються доказування в межах даного провадження
Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.
Положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
У березні-квітні 2014 року представниками влади і збройних сил РФ вчинялися дії щодо зміни меж території та державного кордону України, в населених пунктах Луганської та Донецької областей розпочалася збройна агресія РФ шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів Збройних Сил та інших силових відомств Російської Федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Донецької області та порушення територіальної цілісності України.
В окремих містах та районах Донецької області всупереч законодавству України 11.05.2014 проведено незаконний референдум з питання «О поддержке акта о государственной независимости Донецкой Народной Республики», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Донецкая Народная Республіка» (далі - «ДНР»). 
В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Донецької області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних об`єднань і підрозділів Збройних Сил та інших військових формувань РФ, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018 № 2268-VIII, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 № 254-VIII та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» від 16.09.2014 № 1680-VII визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України, бюджетні установи України, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.
Вказана терористична організація є стійкою, має чіткі ієрархію та структуру, до якої входять політичний, силовий та судовий блоки, а також розподіл ролей між її учасниками.
Наведені вище факти розв`язання та ведення Російською Федерацією агресивної війни проти України, здійснення підривної діяльності, в тому числі, і шляхом вторгнення підрозділів ЗС Російської Федерації на територію півострова Крим, захоплення державних установ, організацій та військових частин із 27 лютого 2014 року широко висвітлювалися більшістю засобів масової інформації України та іноземних держав.
Постановою Ради Федерації Федеральних Зборів Російської Федерації «Про використання Збройних Сил Російської Федерації на території України» від 01 березня 2014 року № 48 - СФ за результатами звернення Президента Російської Федерації, виходячи з інтересів безпеки життя громадян Російської Федерації, особового складу військового контингенту ЗС Російської Федерації, що дислокується на території України (АР Крим), надано згоду Президенту Російської Федерації на використання ЗС Російської Федерації на території України.
Надалі, продовжуючи підривну діяльність проти України, Російська Федерація утворила на тимчасово окупованій території України в АР Крим федеральні органи державної влади Російської Федерації, правоохоронні органи та органи судової системи, місцевого самоврядування, з метою становлення та зміцнення окупаційної влади Російської Федерації та недопущення контролю України над цією територією.
Верховною Радою України 15 квітня 2014 року прийнято Закон України № 1207 - УІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон № 1207-VII), за яким перебування підрозділів ЗС Російської Федерації на території України з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, а також, всупереч міжнародно-правовим актам, визнано окупацією частини території суверенної держави Україна, а територію АР Крим, відповідні води, територіальне море України, територію виключної (морської) економічної зони України, а також, повітряний простір над цими територіями визнано тимчасово окупованими територіями України внаслідок збройної агресії з боку Російської Федерації.
Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН «Територіальна цілісність України» від 27 березня 2014 року № 68/262 «референдум», проведений в АР Крим 16 березня 2014 року, визнано таким, що не має законної сили і не може бути основою для зміни статусу АР Крим.
Реакцією на такі дії Російської Федерації стало прийняття Верховною Радою України 21 квітня 2015 року постанови № 337 - VIII «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», згідно з якою констатовано початок такої агресії з боку Російської Федерації на території АР Крим 20 лютого 2014 року, яка завершилася воєнною окупацією та подальшою незаконною анексією цієї частини території України.
Резолюціями Генеральної Асамблеї ООН «Стан у сфері прав людини в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (Україна)» від 19 грудня 2016 року № 71/205 та від 19 грудня 2017 року № 72/190 «Проблема мілітаризації Автономної Республіки Крим та міста Севастополь, Україна, районів Чорного та Азовського морів» від 17 грудня 2018 року, «Ситуація з правами людини в Автономній Республіці Крим та місті Севастополь, Україна» від 22 грудня 2018 року послідовно засуджено тимчасову окупацію з боку Російської Федерації внаслідок військової агресії частини території України - АР Крим - підтверджено невизнання анексії.
Продовжуючи реалізацію злочинного плану, з метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами України Російської Федерації та світовою спільнотою, 21 лютого 2022 року Російською Федерацією визнано «Донецьку Народну Республіку» та «Луганську Народну Республіку» незалежними державами.
22 лютого 2022 року Президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план, направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил Російської Федерації за межами Російської Федерації, яке було задоволено.
24 лютого 2022 року о 05 годині Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.
У подальшому Збройними силами Російської Федерації, які діяли за наказом керівництва Російської Федерації і ЗС Російської Федерації, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам зброї та підрозділам ЗСУ, також військовими формуваннями Російської Федерації здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна.
24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, затвердженого Законом України № 2102 - IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб на всій території України, який у подальшому неодноразово продовжувався, та діє і по нині.
Відповідно до п.п. 6, 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окупаційна адміністрація Російської Федерації - сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.
Тимчасово окупована територія - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.
Згідно зі ст. 42 IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додаток до неї: положення про закони і звичаї війни на суходолі (1907 року) територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника.
Внаслідок розв`язання і ведення агресивної війни, починаючи з 24 лютого 2022 року збройними формуваннями Російської Федерації тимчасово окуповано частини території Дніпропетровської, Донецької, Запорізької, Луганської, Миколаївської, Сумської, Харківської, Херсонської областей.
Згідно з Розпорядженням Кабінету міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085 - р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» зі змінами, внесеними Розпорядженням Кабінету міністрів України від 05 травня 2015 року № 428 - р, місто Донецьк Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.
З метою забезпечення роботи окупаційних органів влади у районних центрах та містах на території Донецької області, де органи влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень, керівниками «Донецької Народної Республіки» за вказівки невстановлених представників Російської Федерації створено не передбачені законодавством України державні адміністрації. З метою надання вигляду законності їх діяльності органами влади «Донецької Народної Республіки» прийнято ряд документів із ознаками нормативності, проте які є нікчемними відповідно до законодавства України, зокрема:
- Конституцію «Донецької Народної Республіки» від 14 травня 2014 року, у ст. 54 якої вказано, що адміністративно - територіальними одиницями «Донецької Народної Республіки» є райони та міста республіканського значення;
- Закон «Народної Ради Донецької Народної Республіки» «Про місцеве самоврядування Донецької Народної Республіки», ст. 1 якого встановлено, що місцеве самоврядування в «Донецькій Народній Республіці» - форма здійснення народом своєї влади, що забезпечує в межах, встановлених Конституцією Російської Федерації, федеральними законами, а у випадках, встановлених федеральними законами, - законами «Донецької Народної Республіки», самостійне та під свою відповідальність рішення населенням безпосередньо та (або) через органи місцевого самоврядування питань місцевого значення, виходячи з інтересів населення з урахуванням історичних та інших місцевих традицій.
Згідно зі ст. 3 вищезазначеного Закону правову основу місцевого самоврядування в «Донецькій Народній Республіці» складають Конституція Російської Федерації, міжнародні договори Російської Федерації, федеральні конституційні закони, Федеральний закон від 6 жовтня 2003 року № 131-ФЗ «Про загальні принципи організації місцевого самоврядування в Російській Федерації», інші федеральні закони та інші нормативні правові акти Російської Федерації, Конституція «Донецької Народної Республіки», цей Закон, інші закони та інші нормативні правові акти «Донецької Народної Республіки», статути муніципальних утворень, рішення, прийняті на місцевих референдумах та сходах громадян, та інші муніципальні правові акти.
Відповідно до ст. 17 Закону муніципальні вибори проводяться з метою обрання депутатів, членів виборного органу місцевого самоврядування, виборних посадових осіб місцевого самоврядування на основі загального рівного та прямого виборчого права при таємному голосуванні.
На підставі ст. 3, 5 Закону «Донецької Народної Республіки» «Про структуру та назву органів місцевого самоврядування, чисельності, строках повноважень та даті проведення виборів депутатів представницьких органів муніципальних утворень першого скликання в Донецькій народній республіці» № 439-ІІНС від 06.04.2023 встановлено чисельність депутатів, які обираються на муніципальних виборах до Донецького міського округу - 50 депутатів.
Крім того, ст. 6 вищевказаного Закону «Донецької Народної Республіки» визначено проведення 10 вересня 2023 року в Донецькій народній республіці виборів депутатів представницьких органів міських округів, муніципальних органів першого скликання, на строк повноважень 5 років.
Зазначені незаконні нормативно-правові акти, видані представниками терористичної організації «ДНР», якими у своїй діяльності керуються депутати, що незаконно діють на території псевдодержавного утворення «ДНР» та підтримують його діяльність, приймались всупереч чинного законодавства України, є протиправними й такими, що суперечать основоположним принципам Конституції України та іншим законодавчим актам України.
VI. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність
Згідно обвинувального акту та встановлених судом обставин, громадянин України ОСОБА_5 , маючи достатній рівень життєвого досвіду для усвідомлення фактів активної підривної діяльності РФ проти України шляхом окупації частини Донецької області, розуміючи, що видані представниками створеної за підтримки та під контролем РФ терористичної організації «ДНР» нормативно-правові акти є незаконними, оскільки явно прийняті всупереч Конституції України та чинного законодавства України, після захоплення м. Донецька та м. Сніжне членами терористичної організації «ДНР» з 2014 року, діючи умисно, керуючись власними ідеологічними та політичними мотивами, добровільно залишився на тимчасово окупованій території Донецької області.
Надалі, не пізніше 31.05.2023 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Сніжне діючи умисно, всупереч інтересам держави Україна, її суверенітету та територіальній цілісності, з ідеологічних мотивів, підтримуючи воєнну агресію Російської Федерації на території України, переслідуючи єдиний кримінально протиправний намір, направлений на сприяння державі?агресору Російській Федерації в посиленні заходів тимчасової окупації населених пунктів Донецької області, добровільно зареєструвався кандидатом у депутати «Сніжнянської міської ради Донецької Народної Республіки» І скликання від політичної партії «Єдина Росія» під номером 11 у списках зазначеної партії, з метою бути обраним до вказаного органу окупаційної влади.
У подальшому, 10 вересня 2023 року ОСОБА_5 перебуваючи в тимчасово окупованому м. Донецьку, продовжуючи свій умисел, спрямований на сприяння державі-агресору - Російській Федерації в посиленні заходів тимчасової окупації населених пунктів Донецької області, добровільно, за результатами незаконних виборів на тимчасово окупованій території Донецької області, обраний від політичної партії «Єдина Росія» депутатом до незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території, - «Сніжнянської міської ради Донецької Народної Республіки», розташованої за адресою: Донецька область місто Сніжне, вулиця Леніна, будинок 39. 
З 11 вересня 2023 року по теперішній час ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Донецька, продовжуючи свій злочинний намір на сприяння державі-агресору - Російській Федерації в посиленні заходів тимчасової окупації населених пунктів Донецької області, добровільно бере участь у засіданнях «Сніжнянської міської ради Донецької Народної Республіки» І скликання у якості депутата від політичної партії «Єдина Росія».
Окупаційна адміністрація Російської Федерації це сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг (п. 6 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).
У складі цього правопорушення важливим для кваліфікації є місце його вчинення - тимчасово окупована територія України.
У кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами статей 39, 40 КК, однак яких суди у цьому кримінальному провадженні не встановили.
Організаційно-розпорядчі обов`язки - це обов`язки зі здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності.
Адміністративно-господарські обов`язки - це обов`язки з управління чи розпорядження державним, колективним або приватним майном.
Дослідженими у судовому засіданні доказами підтверджено, що на момент окупації частини Донецької області, ОСОБА_5 виповнилося 31 рік, отже він мав достатній рівень життєвого досвіду для усвідомлення ним фактів окупації території України.
Обрання у подальшому ОСОБА_5 до складу незаконно створених органів, проведення зустрічей з громадськістю, приймання участі у заходах щодо святкувань, забезпечувало становлення та зміцнення окупаційної влади РФ шляхом утворення і функціонування незаконно створених органів місцевого самоврядування РФ на окупованій території України, виконання обов`язків депутата з метою недопущення контролю української влади на території Донецької області, а отже така діяльність, на переконання суду, свідчить про здійснення ним умисної співпраці з ворогом, окупаційними адміністраціями або збройними формуваннями держави-агресора, спрямована на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та безпеці України.
На свідомий і добровільний характер дій обвинуваченого на шкоду суверенітетові та територіальної цілісності України вказує їх послідовність, тривалість у часі та динаміка розвитку. 
З огляду на викладене, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 5 ст. 111-1 КК України як колабораційна діяльність, тобто добровільне обрання до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.
VIІ. Призначення покарання
При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами Кримінального кодексу України, роз`ясненнями, наданими у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів та карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. 
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу обвинуваченого.
Так, з даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він є особою працездатного віку, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, має зареєстроване місце проживання, відомостей про його перебування на обліку лікарів нарколога чи психіатра не здобуто, інформації про реєстрацію актового запису про смерть чи знаходження на підконтрольній Уряду України території щодо вказаної особи не виявлено.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до положень ст. 66 КК України, судом не встановлені.
Обставини, що обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, також відсутні з огляду та те, що вони в обвинувальному акті не зазначені, під час судового розгляду не встановлено, та про їх наявність прокурором у судових дебатах не вказано. 
Відповідно до ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.
Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин проти основ національної безпеки України, тому суд вважає за необхідне призначити останньому покарання з конфіскації його майна, яке належить йому на праві власності. 
Таким чином, зважаючи на те, що обвинувачений, як громадянин України, вчинив тяжкий злочин проти основ національної безпеки України в період встановленого в Україні воєнного стану, який у зв`язку з цим становить підвищену суспільну небезпеку, наслідки якого виявились, зокрема, у сприянні своїми діями державі-агресору в установленні та діяльності окупаційної адміністрації на тимчасово окупованій території м. Сніжне Донецької області, що порушило незалежність, суверенітет, територіальну цілісність та конституційний лад України, а також враховуючи вчинення обвинуваченим вказаного злочину із корисливих мотивів, про що свідчить відсутність обставин, які б підтверджували перебування його у тяжкому матеріальному стані, інші обставини, які б об`єктивно давали б підстави для відповідних висновків, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого, його переховування та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо досягти шляхом призначення йому основного покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк - десять років, та додаткового покарання, у виді конфіскації всього майна, яке є його власністю, а також враховуючи, положення частини першої статті 55 КК України, висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду висловлені в постанові від 02 лютого 2022 року у справі № 344/16025/18, правові позиції наведені в пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду щодо застосування стаття 55 КК України, викладений у постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 404/2081/22, обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування пов`язані з наданням публічних послуг, виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на п`ятнадцять років, що за характером і обсягом повноважень є аналогічними тим, з якими було пов`язане вчинене кримінального правопорушення.
Призначення обвинуваченому мінімального покарання суд вважає необґрунтованими та такими, що не узгоджуються з вимогами статей 50 та 65 КК України.
Так, інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення є тяжким злочином проти основ національної безпеки України, вчиненим на тимчасово окупованій території та з використанням умов воєнного стану. Характер діяння, його спрямованість на забезпечення функціонування незаконно створеного органу влади та фактичне сприяння державі-агресору зумовлюють підвищену суспільну небезпеку вчиненого.
Крім того, обвинувачений ухиляється від правосуддя, до суду не з`являється, участі у розгляді справи не бере, що свідчить про відсутність у нього наміру виконувати покладені законом обов`язки та про необхідність призначення покарання, достатнього для досягнення його мети, зокрема загальної та спеціальної превенції.
Як вже зазначалося, то обставин, які б пом`якшували покарання, судом не встановлено, натомість з урахуванням ступеня тяжкості злочину, форми вини, мотивів та обстановки його вчинення, суд дійшов висновку, що призначення мінімального покарання не відповідало б засадам справедливості та не забезпечило б досягнення мети покарання, визначеної статтею 50 КК України.
Таким чином, суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року і зважує на вимоги ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
VIIІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати складають 4 457,00 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ст. 124 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
З клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, до набрання цим вироком суду законної сили, прокурор до суду не звертався.
Разом з тим, встановлено, що ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 26.06.2025 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (за відсутності підозрюваного), та встановлено, що після його затримання, не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, останнього необхідно доставити до слідчого судді для вирішення питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який.
При цьому, станом на час завершення розгляду судом даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 не є затриманим та не доставлений до суду, тобто раніше обраний до нього запобіжний захід застосований не був.
Враховуючи викладене, а також перебування на даний час ОСОБА_5 у розшуку, відсутність з боку сторони обвинувачення відповідного обґрунтованого клопотання про застосування запобіжного заходу, суд вважає, що підстави для застосування до нього запобіжного заходу до набрання цим вироком законної сили відсутні.
Оскільки суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, то строк відбування ним покарання слід рахувати з часу його фактичного затримання.
Керуючись ст. ст. 297-1, 323, 366, 369, 373-374, 376, 395, 532, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування пов`язані з наданням публічних послуг, виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 15 (п`ятнадцять) років та з конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна.
Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту його фактичного затримання на виконання цього вироку.
Строк відбування покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, пов`язані з наданням публічних послуг, виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій обчислювати з моменту відбуття основного покарання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не застосовувати.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сніжне Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Сніжнянським МВ УМВС України в Донецькій області, паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_2 орган видачі 1401, рнокпп НОМЕР_3 , на користь держави процесуальні витрати в розмірі 4 457 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень, 00 копійок.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку для вручення обвинуваченому видати захиснику.
Інформацію про ухвалення вироку розмістити в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя:        ОСОБА_1