ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/21067/25 Головуючий у 1-й інстанції: Білоус А.Ю. 
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого Василенка Я.М.,
суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,
за участю секретаря Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 10.02.2026 у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В:
ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з позовом, в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті Головним управлінням ДПС у м. Києві 18.02.2025 стосовно ФОП ОСОБА_1 :
- № 13449240207, яким за порушення вимог п. 181.1 ст. 181, п. 183.2, п. 183.4 ст. 183, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 2 152 990,00 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 538 247,50 грн.;
- № 13447240207, яким за порушення вимог п. 292.1, п. 292.3, п. 292.6, ст. 292, п. 291.4 ст. 291, пп. 293.4.1 п. 293.4 ст. 293, пп. 298.2.3.3 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 розділу XIV ПК України збільшено грошове зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 75 973,94 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 18 993,49 грн.;
- № 13450240207, яким за порушення вимог п. 44.6, ст. 44, п. 85.2, ст. 85, п. 177.10, ст. 177 ПК України застосовано штрафні санкції у сумі 1020,00 грн.;
- № 13452240207, яким за порушення вимог пп. 1.2 п. 161 підрозділу 10 з урахуванням п. 44.6; ст. 44, пп. 177.4.5, п.177.4, ст. 177 ПК України нараховано військовий збір в сумі 1 427 742,83 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 356 935,71 грн.;
- № 13453240207, яким за порушення вимог п. 164.1 ст. 164, п. 177.2 ст. 177 з урахуванням п. 44.6, ст. 44, пп. 177.4.5, п. 177.4, ст. 177 ПК України нараховано податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами результатами річного декларування 17 132 913,92 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 4 283 228,48 грн.;
- № 13455240207, яким за порушення вимог пп. 49.18.4 п. 49.18, п. 49.2 ст. 49, пп. 177.5.2 п. 177.5 ст. 177 ПК України застосовано штрафні санкції в сумі 340,00 грн.;
- № 13456240207, яким за порушення вимог пп. 73.3.3 п. 73.3 ст. 73 ПК України застосовано штрафні санкції у сумі 8 000,00 грн.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10.02.2026 позов задоволено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Державної податкової служби у м. Києві звернулося до Шостого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що ухвалене із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 79, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ (зі змінами та доповненнями), п. 2 ст. 13 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (зі змінами та доповненнями), у зв`язку з отриманням податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства та наданням документів не в повному обсязі на запит Головного управління ДПС у м. Києві від 12.07.2024 № 13760/Ж12/26-15-24-02-08-08, наказу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві № 7640-П від 14.11.2024 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки", повідомлення за № 2577/26-15-24-02-08 від 15.11.2024, виданого Головним управлінням ДПС у м. Києві, головним державним інспектором відділу особливо важливих перевірок самозайнятих та фізичних осіб управління податкового аудиту фізичних осіб Головного управління ДПС у м. Києві - Івашків Оксаною Ярославівною проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (податкова адреса: АДРЕСА_1 ), з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 25.06.2018 по 31.12.2023 дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 25.06.2018 по 31.12.2023 відповідно до затвердженого плану перевірки.
За результатами такої перевірки контролюючим органом складено акт від 10.01.2025 № 1428/Ж5/26-15-24-02-07/3013607483 (далі - акт перевірки), яким встановлено такі порушення: 
- п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02 грудня 2010 року зі змінами та доповненнями - ненадання в повному обсязі документів, пов`язаних з предметом перевірки, у тому числі книги обліку доходів та витрат;
- пп. 49.18.4, п. 49.18, п. 49.2 ст. 49, пп. 177.5.2 п. 177.5 ст. 177 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02 грудня 2010 року зі змінами та доповненнями - неподання до Головного управління ДПС у м. Києві (ДПІ у Святошинському районі м. Києва) податкової декларації про майновий стан та доходи за 2022 р.;
- п. 164.1 ст. 164, п. 177.2 ст. 177, п. 44.6 ст. 44, пп. 177.4.5 п. 177.4 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року із змінами та доповненнями - заниження суми чистого оподатковуваного доходу за 2022 р. - 2023 р. на загальну суму - 95 182 855,13 грн. (у т.ч. за 2022 р. - 1 432 743,65 грн., за 2023 р. - 93 750 111,48 грн.) у результаті чого не нараховано та не перераховано до бюджету податку з доходів фізичних осіб на загальну суму - 17 132 913,92 грн. (у т.ч.: за 2022 р. - 257 893,86 грн., за 2023 р. - 16 875 020,06 грн.);
- пп. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, з урахуванням п. 44.6 ст. 44, пп. 177.4.5 п. 177.4 Податкового кодексу України - занижено суми чистого оподатковуваного доходу за 2022 р. - 2023 р. на загальну суму - 95 182 855,13 грн. (у т.ч. за 2022 р. - 1 432 743,65 грн., за 2023 р. - 93 750 111,48 грн.) у результаті чого не нараховано та не перераховано до бюджету військовий збір на загальну суму - 1 427 742,83 грн. (у т.ч. за 2022 р. - 21 491,15 грн., за 2023 р. - 1 406 251,68 грн.);
- п. 49.1, п. 49.2 ст. 49, пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49, п. 296.3 ст. 296 Податкового кодексу України - несвоєчасно подано податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за I кв. 2019 р. до ДПІ у Святошинському р-ні м. Києва Головного управління ДПС у м. Києві;
- п. 292.1, п. 292.3, п. 292.6 ст. 292, п. 291.4 ст. 291, пп. 293.4.1 п. 293.4 ст. 293, пп. 298.2.3.3 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України, а саме: занижено обсяги доходу від реалізації товарів (наданих послуг) в IV кв. 2021 р. на загальну суму - 345 496,97 грн., що призвело до заниження податкового зобов`язання з єдиного податку в IV кв. 2021 р. на загальну суму - 49 413,94 грн., та порушено умови перебування на спрощеній системі оподаткування;
- п. 292.1, п. 292.3, п. 292.6 ст. 292 розділу XIV Податкового кодексу України, пп. 9.4 п. 9 підрозділу 8 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, зі змінами, внесеними Законом № 2142-ІХ від 24.03.2022 року - занижено обсяги доходу від реалізації товарів (наданих послуг) у жовтні 2022 р., лютому 2023 р. на загальну суму - 1 328 000,0 грн. (у т.ч. в жовтні 2022 р. - 100 000,0 грн., в лютому 2023 р. - 1 228 000,00 грн.), відповідно, що призвело до заниження податкового зобов`язання з єдиного податку на загальну суму - 26 560,0 грн. (у т.ч. жовтні 2022 р. - 2 000,0 грн., лютому 2023 р. - 24 560,0 грн.);
- пп. 49.18.2, п. 49.18 ст. 49, п. 51.1 ст. 51, пп. "б" п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України - несвоєчасно подано Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (з Додатками 1, 5, 4ДФ з Таблицями 1, 5, 6) за IV кв. 2022 р. до ДПІ у Святошинському р-ні Головного управління ДПС у м. Києві;
- абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010 року зі змінами та доповненнями - несвоєчасно сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за III кв. 2019 р. на загальну суму - 672,24 грн.;
- вимог абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010 року зі змінами та доповненнями - несвоєчасно сплачено єдиний соціальний внесок із суми заробітної плати та інших виплат на загальну суму - 4 920,72 грн.;
- п. 181.1 ст. 181, п. 183.2, п. 183.4 ст. 183, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 200.1 ст. 200, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України - занижено суму зобов`язань з ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму - 2 152 990,0 грн. (у т.ч. за січень 2022 р. - 49 672,0 грн.; лютий 2022 р. - 59 126,0 грн., березень 2022 р. - 173 021,0 грн., вересень 2023 р. - 1 871 171,0 грн.);
- пп. 73.3.3 п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України - ненадання документів у повному обсязі на письмовий запит від 12.07.2024.
На підставі акта перевірки Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення:
- від 18.02.2025 № 13449240207, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 2 152 990,00 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 538 247,50 грн.;
- від 18.02.2025 № 13447240207, яким збільшено грошове зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 75 973,94 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 18 993,49 грн.;
- від 18.02.2025 № 13450240207, яким застосовано штрафні санкції в сумі 1020,00 грн.;
- від 18.02.2025 № 13452240207, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 1 427 742,83 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 356 935,71 грн.;
- від 18.02.2025 № 13453240207, яким нараховано податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами результатами річного декларування 17 132 913,92 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 4 283 228,48 грн.;
- від 18.02.2025 № 13455240207, яким застосовано штрафні санкції в сумі 340,00 грн.;
- від 18.02.2025 № 13456240207, яким застосовано штрафні санкції в сумі 8 000,00 грн..
ФОП ОСОБА_1 не погоджується із оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, вважає їх необґрунтованими та такими, що порушують норми діючого законодавства, з огляду на що звернулась до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що підставою для призначення документальної позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 слугувало нібито ненадання нею в повному обсязі документів на запит ГУ ДПС у м. Києві від 12.07.2024 №13760/Ж12/26-15-24-02-08-08, однак такий запит не відповідав вимогам пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, оскільки не містив конкретних підстав для його направлення, не розкривав джерел та змісту податкової інформації, яка б свідчила про можливі порушення позивачем податкового законодавства, а також не містив належного обґрунтування необхідності витребування документів. Суд першої інстанції установив, що позивач надав контролюючому органу документи на запит та має у своєму розпорядженні первинні документи, які підтверджують здійснення господарської діяльності у перевірюваний період. Посилаючись на правові висновки Верховного Суду, суд першої інстанції зазначив, що недотримання контролюючим органом передбачених законом умов призначення документальної позапланової перевірки свідчить про її незаконність, а складений за її результатами акт перевірки є недопустимим доказом та не може бути належною підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень. Оскільки відповідач не довів правомірності проведення перевірки та прийнятих за її результатами рішень, суд першої інстанції визнав протиправними та скасував оскаржувані податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві.
Апелянт мотивує скаргу тим, що запит ГУ ДПС у м. Києві від 12.07.2024 №13760/Ж12/26-15-24-02-08-08 відповідав вимогам статті 73 ПК України, містив належні підстави для його направлення та перелік документів, необхідних для надання, а тому ненадання ФОП ОСОБА_1 документів у повному обсязі стало підставою для призначення документальної позапланової перевірки відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України. Крім того, скаржник наголошує, що під час перевірки позивачем не було надано всіх первинних документів, пов`язаних із предметом перевірки, зокрема документів, які підтверджують придбання та реалізацію товарів, а також фінансово-господарські взаємовідносини з контрагентами, у зв`язку з чим контролюючим органом правомірно застосовано наслідки, передбачені пунктом 44.6 статті 44 ПК України. Також, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не дослідив та не надав належної оцінки встановленим під час перевірки порушенням податкового законодавства, які стали підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, та безпідставно обмежився висновком про порушення процедури призначення перевірки. 
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зазначений конституційний принцип конкретизовано у положеннях Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України), яким визначено вичерпні підстави та порядок здійснення податкового контролю, у тому числі шляхом проведення документальних перевірок.
Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу та проводиться виключно за наявності хоча б однієї із підстав, прямо визначених законом.
Перелік таких підстав встановлений пунктом 78.1 статті 78 ПК України та є вичерпним.
Відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка може бути призначена у разі отримання контролюючим органом податкової інформації, яка свідчить про порушення платником податків вимог податкового чи іншого законодавства, якщо такий платник не надасть пояснення та їх документальне підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу протягом установленого строку.
Отже, для виникнення у контролюючого органу права на проведення перевірки за наведеною підставою необхідною є сукупність двох юридичних фактів: наявність належної податкової інформації про можливі порушення та направлення платнику податків письмового запиту, оформленого відповідно до вимог статті 73 ПК України, на який платником не надано пояснень і документального підтвердження.
За змістом пункту 73.3 статті 73 ПК України письмовий запит повинен містити підстави для його надсилання із зазначенням інформації, яка такі підстави підтверджує, перелік інформації, що запитується, перелік документів, які пропонується надати, та бути підписаний уповноваженою особою контролюючого органу.
При цьому, наведені вимоги мають не формальний, а змістовний характер, оскільки покликані забезпечити платнику податків можливість зрозуміти, які саме факти контролюючий орган вважає ознаками порушення законодавства, та надати щодо них відповідні пояснення і документи.
Саме такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 03.02.2022 у справі №640/19884/19, де зазначено, що запит контролюючого органу повинен містити конкретні фактичні обставини та інформацію, які стали підставою для його направлення, оскільки без наведення таких відомостей платник податків позбавлений можливості належним чином реалізувати своє право на надання пояснень та документального підтвердження відповідних господарських операцій.
Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, запит ГУ ДПС у м. Києві від 12.07.2024 №13760/Ж12/26-15-24-02-08-08 фактично містив лише загальні припущення про наявність ризиків порушення податкового законодавства, посилання на збільшення обсягів доходів позивача, відсутність достатньої кількості найманих працівників та невідповідність окремих показників інформаційних баз даних.
Разом з тим, у запиті не наведено конкретних відомостей щодо джерела отриманої податкової інформації, не зазначено господарських операцій, контрагентів, податкових періодів або конкретних фактів, які б свідчили про можливе порушення позивачем вимог податкового законодавства, а також не розкрито зміст інформації, на підставі якої контролюючий орган дійшов відповідних висновків.
Таким чином, наведений запит не відповідав вимогам пункту 73.3 статті 73 ПК України щодо обов`язкового зазначення підстав для його направлення та інформації, яка їх підтверджує.
Крім того, як вірно було установлено судом першої інстанції, після отримання зазначеного запиту ФОП ОСОБА_1 надала контролюючому органу письмові пояснення та документи, а в подальшому в межах проведення перевірки неодноразово подавала додаткові документи згідно із супровідними листами від 15.08.2024, 06.12.2024, 17.12.2024, 27.12.2024, 02.01.2025 та 03.01.2025.
Водночас, контролюючий орган, посилаючись на їх недостатність, фактично не конкретизував, які саме документи були необхідними для підтвердження тих чи інших висновків податкового органу та в чому полягає неможливість проведення перевірки на підставі вже наданих матеріалів.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність передбачених підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України підстав для призначення документальної позапланової перевірки позивача.
При цьому, колегія суддів враховує правовий висновок Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 22.09.2020 у справі №520/8836/18, відповідно до якого під час оскарження податкових повідомлень-рішень платник податків має право посилатися на порушення процедури призначення та проведення перевірки, а суд зобов`язаний надати оцінку таким доводам у першу чергу. Верховний Суд також зазначив, що недотримання встановлених законом підстав проведення документальної позапланової перевірки зумовлює її незаконність, а акт перевірки, отриманий з порушенням закону, не може вважатися допустимим доказом та не породжує правових наслідків.
Аналогічний підхід підтримано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17, де наголошено, що порушення контролюючим органом встановленого законом порядку призначення та проведення перевірки можуть бути самостійною підставою для визнання протиправними рішень, прийнятих за результатами такої перевірки, якщо такі порушення вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу.
У даному випадку саме незаконність підстав призначення перевірки свідчить про відсутність належного правового механізму для отримання контролюючим органом доказової інформації та формування висновків акта перевірки, що виключає можливість визнання такого акта належною та допустимою підставою для визначення податкових зобов`язань позивача.
Колегія суддів також відхиляє доводи апелянта про те, що суд першої інстанції був зобов`язаний надати оцінку кожному із встановлених перевіркою порушень по суті.
Як випливає із наведених вище правових позицій Верховного Суду, лише після встановлення законності самої перевірки суд переходить до аналізу правильності висновків контролюючого органу щодо порушення платником податків вимог податкового законодавства. У разі ж встановлення відсутності законних підстав для проведення перевірки дослідження матеріально-правових висновків акта перевірки втрачає самостійне правове значення, оскільки такий акт не є належним джерелом доказування.
Отже, враховуючи, що спірна документальна позапланова перевірка була призначена за відсутності передбачених законом підстав, а складений за її результатами акт перевірки не може вважатися допустимим доказом у розумінні статей 72- 74 КАС України, податкові повідомлення-рішення від 18.02.2025 № 13449240207, № 13447240207, № 13450240207, № 13452240207, № 13453240207, № 13455240207 та № 13456240207 правомірно визнані судом першої інстанції протиправними та скасовані.
Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок доведення правомірності прийнятого рішення. 
Проте, відповідач не надав належних та достатніх доказів на підтвердження того, що запит від 12.07.2024 відповідав вимогам пункту 73.3 статті 73 ПК України, а також що існували передбачені законом підстави для призначення та проведення документальної позапланової перевірки позивача.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував норми матеріального права та не допустив порушень норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги наведених висновків не спростовують.
Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 10.02.2026 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлений 18.06.2026.