Справа № 930/76/26
№2-о/930/33/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.06.2026 року       Немирівський районний суд
Вінницької області
в складі головуючого судді:     Алєксєєнка В.М.
присяжних: Непийводи В.В., Зозулі Л.В.
при секретарі:       Загребельного О.С.
за участю заявника: ОСОБА_1 
представника заявника - адвоката:    Вдовцової А.Д
заінтересованої особи: ОСОБА_2 
законного представника заінтересованої особи: ОСОБА_3.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник - адвокат Вдовцова Аліна Дмитрівна, заінтересовані особи: ОСОБА_2 в особі законного представника - ОСОБА_3 ; Міністерство оборони України; Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_7; Вінницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про оголошення фізичної особи померлою,- 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Вдовцова А.Д., звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області із заявою про оголошення фізичної особи померлою.
Заявник просив оголосити померлим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Ситківці Немирівського району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , визначивши вірогідною датою смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , а місцем смерті - населений пункт Олександрівка Кореневського району Курської області Російської Федерації.
Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Ситковецької селищної ради Немирівського району Вінницької області 06 жовтня 2000 року.
Заявник зазначає, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України його батько, ОСОБА_4 , був призваний на військову службу під час мобілізації 18 червня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31 липня 2024 року №221, матроса військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 , який прибув із військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ), на підставі розпорядження начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 18 липня 2024 року №11480 зараховано до розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 та з 31 липня 2024 року включено до списків особового складу частини і поставлено на всі види забезпечення.
Згідно з витягом із зазначеного наказу, ОСОБА_4 , який перебував у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 31 липня 2024 року №160-РС призначено на посаду гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону.
Заявник посилається на те, що солдат ОСОБА_4 , який проходив службу на вказаній посаді у військовій частині НОМЕР_1 , прибув до району виконання бойових (спеціальних) завдань та був залучений до безпосередньої участі у бойових діях і заходах із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі й стримування збройної агресії Російської Федерації проти України на території Сумської області, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06 серпня 2024 року №227.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31 серпня 2024 року №252 ОСОБА_4 , який обіймав посаду гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 29 серпня 2024 року №188-РС призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону. Зазначеним наказом також визначено, що з 31 серпня 2024 року він прийняв справи та посаду і приступив до виконання службових обов`язків за новою посадою.
Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №256 від 04 вересня 2024 року стрільця-помічника гранатометника 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону ОСОБА_4 належить вважати таким, що 02 вересня 2024 року безвісно зник за особливих обставин, а з 05 вересня 2024 року його знято з котлового забезпечення.
Заявник зазначає, що 02 вересня 2024 року під час виконання завдань із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації проти України поблизу населеного пункту Олександрівка Суджанського району Курської області Російської Федерації безвісти зник солдат ОСОБА_4 , який проходив військову службу на посаді стрільця-помічника гранатометника та безпосередньо брав участь у відбитті штурмових дій противника.
За твердженням заявника, проведення повноцінних пошукових заходів та подальшої евакуації зниклих безвісти військовослужбовців було неможливим у зв`язку з перебуванням відповідної території під контролем противника.
На підтвердження зазначених обставин заявник посилається на наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 18 жовтня 2024 року №2813 та акт службового розслідування від 01 жовтня 2024 року, якими зафіксовано факт зникнення безвісти за особливих обставин солдата ОСОБА_4 .
Із змісту акта службового розслідування від 01 жовтня 2024 року, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 , вбачається, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 04 вересня 2024 року №2792 було призначено службове розслідування за фактом зникнення безвісти солдата ОСОБА_4 . Розслідування проводилося офіцером групи психологічного супроводу та відновлення НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 молодшим лейтенантом ОСОБА_5 з метою встановлення причин та обставин зникнення військовослужбовця під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Олександрівка Суджанського району Курської області Російської Федерації.
Як зазначено в акті службового розслідування, відомостей про перебування ОСОБА_4 в полоні не встановлено.
Також службовим розслідуванням не встановлено обставин або дій військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які могли б спричинити зникнення безвісти ОСОБА_4 під час виконання бойового завдання.
Крім того, матеріалами службового розслідування не встановлено ознак кримінальних правопорушень, передбачених статтями 429 та 430 Кримінального кодексу України, у діях ОСОБА_4 .
В акті службового розслідування зазначено, що причиною та умовою зникнення безвісти військовослужбовця стала збройна агресія Російської Федерації проти України.
Заявник також посилається на бойове розпорядження командира НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 №24 від 28 серпня 2024 року, видане на виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 27 серпня 2024 року, відповідно до якого для закріплення на вогневих позиціях у районі населеного пункту Олександрівка Суджанського району Курської області Російської Федерації було сформовано та направлено групу військовослужбовців НОМЕР_4 механізованого батальйону.
Зі змісту акта службового розслідування вбачається, що 02 вересня 2024 року в період приблизно з 05 год. 48 хв. до 18 год. 12 хв. противник здійснював активні штурмові дії на позиції, які обороняли військовослужбовці НОМЕР_4 механізованого батальйону та НОМЕР_5 окремого стрілецького батальйону, із застосуванням артилерії, мінометів та броньованої техніки.
Близько 18 год. 00 хв. противник захопив вогневі позиції підрозділів у районі населеного пункту Олександрівка Суджанського району Курської області Російської Федерації, у зв`язку з чим було втрачено зв`язок із чотирма військовослужбовцями НОМЕР_4 механізованого батальйону, у тому числі із солдатом ОСОБА_4 , а також із трьома військовослужбовцями НОМЕР_5 окремого стрілецького батальйону.
На підтвердження наведених обставин заявник посилається на витяг із журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 від 11 вересня 2024 року №512т та витяг із журналу бойових дій НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 №6521/1/2024.
За твердженням заявника, зазначені документи є офіційними документами військового обліку та містять відомості про перебіг бойових дій, виконання бойових завдань, а також втрати особового складу і військового майна.
Із наведених витягів, за доводами заявника, вбачається, що 02 вересня 2024 року під час активних штурмових дій противника було втрачено зв`язок зі стрільцем-помічником гранатометника 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_4 (позивний « ОСОБА_4 »), після чого він перестав виходити на зв`язок із командуванням та особовим складом підрозділу.
Заявник зазначає, що наведені у витягах відомості свідчать про зникнення ОСОБА_4 безвісти саме під час ведення активних бойових дій.
Крім того, у журналах бойових дій відображено відомості про втрату військового майна та озброєння внаслідок штурмових дій противника, що, на думку заявника, підтверджує інтенсивність бойового зіткнення та безпосередній зв`язок зникнення ОСОБА_4 з виконанням ним обов`язків військової служби в умовах бойових дій.
03.09.2024 від тимчасово виконуючого обов`язки командира НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_7 стало відомо, що відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 №24 від 28.08.2024 військовослужбовці, зокрема солдат ОСОБА_4 , стрілець-помічник гранатометника 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , перебували у складі групи, яка виконувала бойове завдання з оборони позицій поблизу населеного пункту Олександрівка Суджанського району Курської області.
ІНФОРМАЦІЯ_5 приблизно о 05 год. 48 хв. противник розпочав активні штурмові дії в напрямку району залізничної дороги поблизу населеного пункту Олександрівка Суджанського району Курської області. Близько 18 год. 00 хв. противником були захоплені вогневі позиції підрозділів 2 механізованого батальйону та НОМЕР_5 окремого стрілецького батальйону, у складі яких перебував солдат ОСОБА_4 , унаслідок чого було втрачено зв`язок із чотирма військовослужбовцями НОМЕР_4 механізованого батальйону та трьома військовослужбовцями 412 ОСБ.
Згідно з поясненнями лейтенанта ОСОБА_8 , заступника командира 5 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону, 02.09.2024 він перебував на командному пункті батальйону та здійснював спостереження за діями підрозділів. За його поясненнями, у період з приблизно 04 год. 00 хв. до 18 год. 30 хв. противник здійснював активні штурмові дії із застосуванням артилерії, мінометів та броньованої техніки. У ході бойових дій було втрачено зв`язок із чотирма військовослужбовцями НОМЕР_4 механізованого батальйону, зокрема із солдатом ОСОБА_4 та трьома військовослужбовцями НОМЕР_5 ОСБ.
Також у поясненнях зазначено, що чисельність штурмових груп противника становила орієнтовно 30-40 осіб, що перевищувало чисельність особового складу українських підрозділів на зазначених позиціях.
Поясненнями начальника відділення бойового управління - заступника начальника командного пункту штабу підтверджується факт захоплення вогневих позицій підрозділів у районі населеного пункту Олександрівка Суджанського району Курської області та втрати зв`язку з військовослужбовцями НОМЕР_4 механізованого батальйону, серед яких був солдат ОСОБА_4 .
Зазначена інформація відображена у журналі бойових дій військової частини НОМЕР_1 від 11.09.2024 №512т.
Згідно з актом службового розслідування за фактом зникнення безвісти солдата ОСОБА_4 , до матеріалів розслідування входили рапорт, довідка-доповідь та пояснення військовослужбовців - очевидців подій. Водночас зазначені матеріали стороні заявника надані не були, незважаючи на звернення з адвокатськими запитами.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 (з основної діяльності) від 18.10.2024 №2813 службове розслідування за фактом зникнення безвісти солдата ОСОБА_4 завершено. Солдата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , визнано таким, що 02.09.2024 зник безвісти за особливих обставин поблизу населеного пункту Олександрівка Суджанського району Курської області під час виконання бойового завдання із захисту Батьківщини та відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України.
У наказі також зазначено, що причиною та умовою зникнення військовослужбовця є збройна агресія Російської Федерації проти України.
Зазначений акт службового розслідування є чинним та не скасованим, як і наказ про його затвердження.
У ході підготовки матеріалів справи встановлено, що у документах службового розслідування та сповіщенні сім`ї №9640 від 09.09.2024 було помилково зазначено адміністративно-територіальну належність населеного пункту Олександрівка як Суджанський район Курської області.
За інформацією, отриманою на адвокатський запит, Головне оперативне управління Генерального штабу Збройних Сил України повідомило, що бойові дії у зазначений період велися у районі населеного пункту Олександрівка Кореневського району Курської області Російської Федерації.
Також, за повідомленням, отриманим у телефонному режимі від представника Головного оперативного управління Генерального штабу Збройних Сил України, населений пункт Олександрівка фактично відноситься до Кореневського району Курської області, а у первинних документах було допущено технічну помилку.
У зв`язку з цим ІНФОРМАЦІЯ_4 було видано нове сповіщення сім`ї військовослужбовця №13801 від 02.10.2025, у якому місцем зникнення безвісти зазначено населений пункт Олександрівка Кореневського району Курської області Російської Федерації.
Таким чином, заявник звертає увагу на те, що, незважаючи на зазначення у матеріалах службового розслідування місця зникнення безвісти як населеного пункту Олександрівка Суджанського району Курської області російської федерації, фактичним місцем зникнення безвісти солдата ОСОБА_4 є населений пункт Олександрівка Кореневського району Курської області російської федерації, що, на його думку, має істотне значення для правильного встановлення обставин справи.
Заявник зазначає, що під час проведення службового розслідування інформації про місцеперебування тіла ОСОБА_4 не отримано, у зв`язку з чим відповідно до абзаців дев`ятого, десятого статті 1 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» останнього визнано особою, зниклою безвісти за особливих обставин.
Також заявник посилається на сповіщення сім`ї захопленого в полон або заручником, інтернованого у нейтральних державах або зниклого безвісти військовослужбовця № 13801 від 02.10.2025, видане ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до якого стрілець-помічник гранатометника механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зник безвісти за особливих обставин під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії проти України в умовах воєнного стану поблизу населеного пункту Олександрівка Кореневського району Курської області російської федерації 02 вересня 2024 року.
Крім того, заявник зазначає, що за заявою ОСОБА_1 від 09.09.2024 за фактом загибелі ОСОБА_4 розпочато кримінальне провадження № 12024020090000495 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.11.2024.
Заявник вказує, що на даний час досудове розслідування триває та здійснюється Гайсинським районним управлінням поліції ГУНП у Вінницькій області. У межах кримінального провадження призначено та проведено судову біологічну експертизу, за результатами якої геномну інформацію внесено до Електронного реєстру геномної інформації людини, а також судову портретну експертизу, за результатами якої встановлено, що наданий для дослідження відеозапис є непридатним для ідентифікації особи за ознаками зовнішності, що підтверджується листом Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області № 317748-2025 від 08.11.2025.
На думку заявника, надані ним докази є взаємоузгодженими, не містять суперечностей щодо обставин зникнення безвісти військовослужбовця та дають підстави для вірогідного припущення про його загибель під час виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_5 поблизу населеного пункту Олександрівка Кореневського району Курської області російської федерації. При цьому заявник зазначає, що з моменту події до часу звернення до суду минуло більше шести місяців.
Також заявник зазначає, що факти збройної агресії російської федерації проти України, окупації частини території України та введення воєнного стану є загальновідомими обставинами і відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України не потребують доказування.
Заявник посилається на лист Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України № 34.7-зв-6315 від 29.07.2025, згідно з яким в Об`єднаному центрі наявна інформація про факт зникнення безвісти ОСОБА_4 , однак відомості про його місцезнаходження або можливе перебування в полоні держави-агресора відсутні.
Крім того, заявник зазначає, що відповідно до виписки з Реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, наданої ДУ «Український національний центр розбудови миру» Міністерства розвитку громад та територій України № 08-11/25686 від 30.07.2025, підтвердження перебування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у полоні держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста чи з інших джерел відсутнє.
За твердженням заявника, будь-які відомості про місцеперебування чи перебування у полоні солдата ОСОБА_4 , який офіційно обліковується як особа, зникла безвісти за особливих обставин з 02.09.2024 поблизу населеного пункту Олександрівка Кореневського району Курської області російської федерації, відсутні.
Заявник зазначає, що ОСОБА_4 офіційно обліковується як особа, зникла безвісти за особливих обставин з 02 вересня 2024 року.
Також заявник вказує, що відповідно до інформації Головного оперативного управління Генерального штабу Збройних Сил України бойові дії у районі населеного пункту Олександрівка Кореневського району Курської області російської федерації тривали до кінця вересня 2024 року. Оскільки точна дата припинення бойових дій не встановлена, заявник вважає, що з урахуванням положень статей 252, 253 ЦК України датою їх завершення слід вважати 01.10.2024.
На думку заявника, оскільки ОСОБА_4 зник безвісти 02.09.2024, тобто під час активних бойових дій у районі населеного пункту Олександрівка Кореневського району Курської області російської федерації, а з часу їх припинення минуло понад п`ятнадцять місяців, наявні підстави для застосування положень ч. 2 ст. 46 ЦК України та оголошення його померлим.
Заявник зазначає, що має особисту та майнову заінтересованість у зміні правового статусу свого батька.
Зокрема, заявник вказує, що бажає увіковічити пам`ять батька, який, за його переконанням, загинув під час захисту Батьківщини та виконання обов`язків військової служби.
Крім того, заявник зазначає про необхідність реалізації прав, передбачених законодавством для членів сім`ї загиблого військовослужбовця, у тому числі щодо отримання одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
У зв`язку з викладеним заявник вважає, що встановлення факту загибелі ОСОБА_4 під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії російської федерації проти України має істотне значення для виникнення та реалізації його особистих немайнових і майнових прав як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.
Ухвалою судді від 15 січня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку окремого провадження у складі одного судді та двох присяжних.
10.03.2026 через систему «Електронний суд» до суду надійшли додаткові письмові пояснення заінтересованої особи - ІНФОРМАЦІЯ_7, підписані представником ОСОБА_9. У поданих поясненнях представник ІНФОРМАЦІЯ_7 зазначив, що шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, не може обчислюватися від дати ймовірної загибелі особи, оскільки в умовах активних бойових дій відсутня можливість достовірно встановити обставини її зникнення чи загибелі. На думку заінтересованої особи, словосполучення «від дня закінчення воєнних дій» слід розуміти як день припинення активних бойових дій на території, де особа ймовірно загинула або зникла безвісти. Представник ІНФОРМАЦІЯ_7 вказував, що встановлений законом шестимісячний строк є гарантією захисту прав зниклої особи та спрямований на недопущення її передчасного оголошення померлою, оскільки в умовах воєнного стану особа може перебувати в полоні, втратити зв`язок або перебувати в іншому невідомому місці. Також зазначив, що при розгляді справ цієї категорії необхідно з`ясовувати часові та територіальні межі ведення бойових дій, посилаючись на Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, та на правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22. Крім того, представник ІНФОРМАЦІЯ_7 просив розглянути справу за його відсутності.
15.05.2026 року представником заявника - адвокатом Вдовцовою А.Д. до суду подано клопотання про долучення доказів, у якому остання просила приєднати до матеріалів цивільної справи № 930/76/26 за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Вдовцова Аліна Дмитрівна, заінтересовані особи: ОСОБА_2 в особі законного представника - ОСОБА_3 , Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_7, Вінницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про оголошення фізичної особи померлою, висновок експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 23.04.2025 № СЕ-19/102-25/8487-ФП та відеозапис із телеграм-каналу «ІНФОРМАЦІЯ_8», на якому зафіксовано тіла військовослужбовців без ознак життя, серед яких, за твердженням заявника, може перебувати тіло його батька - ОСОБА_4 .
У судовому засіданні заявник та його представник - адвокат Вдовцова А.Д. підтримали заяву з підстав, викладених у ній.
У судовому засіданні заінтересована особа - ОСОБА_2 та його законний представник ОСОБА_3 заяву заявника підтримали, проти її задоволення не заперечували.
Представник заінтересованої особи - ІНФОРМАЦІЯ_7 у судове засідання не з`явився, просив суд розглядати заяву про оголошення фізичної особи померлою за відсутності свого представника, про що зазначено у поданих додаткових письмових поясненнях від 10.03.2026 року.
Представники заінтересованих осіб - Військової частини НОМЕР_1 та Вінницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, належним чином повідомлені, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, заяв і клопотань про розгляд справи у їх відсутність не подали.
Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, пояснення заінтересованих осіб, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши подані докази в їх сукупності, встановив такі обставини.
Відповідно до ч.7 ст.19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Як врегульовано п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. На даний час воєнний стан не скасований та не припинений в порядку, визначеному Законом України «Про правовий режим воєнного стану».
Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців.
Згідно з частиною другою статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Обраний заявником спосіб захисту відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 28.02.2024 у справі № 506/358/22, від 13.03.2024 у справі №204/7924/23, де Верховний Суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).
Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 , був призначений на посаду стрільця-помічника гранатометника та залучався до виконання бойових завдань у складі підрозділу, що підтверджується наказами військової частини та витягами з розпорядчих документів.
Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі населеного пункту Олександрівка Кореневського району Курської області Російської Федерації під час виконання бойового завдання із відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації проти України військовослужбовець ОСОБА_4 зник безвісти, у зв`язку з чим було втрачено з ним зв`язок.
Зазначена обставина підтверджується витягами з журналів бойових дій, бойовими розпорядженнями, наказами військової частини, а також актом службового розслідування від 01 жовтня 2024 року, згідно з яким під час активних бойових дій противником було захоплено позиції підрозділу, унаслідок чого втрачено зв`язок із військовослужбовцями, у тому числі із ОСОБА_4 .
Судом також встановлено, що під час службового розслідування не отримано відомостей про перебування ОСОБА_4 у полоні або його загибель, а також не встановлено обставин, які свідчили б про вчинення щодо нього кримінально караних дій з боку інших осіб. Причиною та умовами його зникнення визначено збройну агресію Російської Федерації проти України.
Відповідно до листів уповноважених органів та реєстрів, наданих до матеріалів справи, інформація про перебування ОСОБА_4 у полоні держави-агресора або його місцезнаходження відсутня.
Суд бере до уваги доводи заявника про те, що місце зникнення особи спочатку було помилково визначено як населений пункт Олександрівка Суджанського району Курської області, однак у подальшому уточнено як населений пункт Олександрівка Кореневського району Курської області. Зазначене уточнення підтверджується матеріалами справи та не впливає істотно на встановлені обставини події, оскільки йдеться про один і той самий район ведення бойових дій.
Оцінюючи доводи заявника щодо можливості оголошення особи померлою, суд виходить із положень статті 46 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо вона зникла безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку, - після спливу шести місяців.
Водночас у випадках зникнення особи у зв`язку з воєнними діями, для обчислення строку має значення встановлення обставин та території, на якій відбувалися активні бойові дії, що відповідає правовим висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22.
Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій - правовій визначеності (пункти 81 - 85).
Отже, шестимісячний строк, передбачений частиною 2 статті 46 Цивільного кодексу України, належить рахувати з моменту настання події, а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави.
Тобто, оголошення особи померлою можливе після спливу шести місяців з дня закінчення відповідних воєнних дій (бойових дій), а не воєнного стану.
Суд критично оцінює позицію ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо неможливості обчислення строку від дати ймовірної загибелі особи як універсального правила, оскільки така позиція сама по собі не спростовує необхідності встановлення судом конкретних фактичних обставин зникнення особи, а лише акцентує увагу на загальних ризиках невизначеності під час бойових дій.
Разом з тим, суд погоджується з тим, що для правильного застосування статті 46 ЦК України підлягає встановленню територія та період активних бойових дій у місці зникнення особи.
З матеріалів справи вбачається, що активні бойові дії в районі населеного пункту Олександрівка Кореневського району Курської області тривали щонайменше до кінця вересня 2024 року, що не заперечується жодною із сторін.
Враховуючи відсутність точно встановленої дати припинення активних бойових дій, суд обґрунтовано виходить із найбільш пізньої визначеної дати - 01 жовтня 2024 року як дати завершення активної фази бойових дій у зазначеному районі.
Судом встановлено, що від часу зникнення ОСОБА_4 (02 вересня 2024 року) та навіть від часу завершення активних бойових дій у районі його зникнення минув значний проміжок часу, протягом якого відомості про його місцезнаходження, перебування у полоні або живим отримані не були.
З огляду на викладене, оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що наявні обставини дають достатні підстави для висновку про те, що зникнення ОСОБА_4 відбулося за обставин, які загрожували його життю та дають підстави припускати його загибель під час виконання бойового завдання.
Таким чином, умови, передбачені статтею 46 Цивільного кодексу України, є наявними, а заявлені вимоги про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до частини третьої статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Разом з тим фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.
Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.
Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.
При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, тобто матеріально-правовий зв`язок, або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.
Судом також встановлено наявність у заявника правового інтересу у зверненні до суду з даною заявою.
Заявник є сином ОСОБА_4 , що підтверджується матеріалами справи, та як член сім`ї військовослужбовця, який зник безвісти за особливих обставин під час виконання бойового завдання, має особисту та майнову заінтересованість у встановленні його правового статусу.
Зокрема, встановлення факту оголошення особи померлою необхідне заявнику для реалізації прав, пов`язаних із соціальним та правовим захистом членів сімей військовослужбовців, у тому числі для оформлення передбачених законодавством виплат та компенсацій, зокрема одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби, а також для врегулювання спадкових правовідносин.
Крім того, заявник зазначає, що встановлення юридичного факту смерті має для нього також немайнове значення, пов`язане з необхідністю офіційного визнання обставин загибелі батька та увіковічення його пам`яті як особи, яка брала участь у захисті держави під час збройної агресії Російської Федерації проти України.
Таким чином, суд дійшов висновку, що заявник має належний та достатній правовий інтерес у зверненні до суду, а обраний спосіб захисту відповідає завданням цивільного судочинства та вимогам статті 4 ЦПК України.
Відповідно до ст.47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.
Відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
За вимогами ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ч.7ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч.2 ст.308 ЦПК України після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.
Керуючись ст.ст.2,4,12,13,76-83,89,293,306,308 ЦПК України,ст. 46-48 ЦК України, суд -
ВИРІШИВ:
Заяву  ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник - адвокат Вдовцова Аліна Дмитрівна - задовольнити.
Оголосити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця смт.Ситківці Немирівського району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , - померлим, вірогідною датою смерті вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті - населений пункт Олександрівка Кореневського району Курської області Російської федерації.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя:        В.М. Алєксєєнко

Присяжні: В.В. Непийвода

Л.В. Зозуля