Справа № 570/1049/26
Номер провадження 2/570/1401/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2026 року м.Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В.,  
за участю секретаря судового засідання Ярошик І.Р.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Дядьковицької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, - 
в с т а н о в и в :
02.03.2026 року до Рівненського районного суду Рівненської області звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі — позивачі) в особі представника – адвоката Грицай І.О. із позовною заявою до Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області (далі — відповідач), в якій просять визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право на земельну ділянку (пай), яка перебувала в колективній власності сільськогосподарського підприємства «Україна» села Малий Шпаків, Рівненського району Рівненської області розміром 3,43 умовних кадастрових гектара, без визначення її меж в натурі (на місцевості), яка була виділена ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ №0055880, виданого Рівненською районною державною адміністрацією 14.02.1997, зареєстрованого 19.03.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №96 у порядку спадкування за ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Короткий зміст заяв по суті справи.
Так, представник позивачів зазначає про те, що позивач ОСОБА_1 та позивач ОСОБА_2 є спадкоємцями на належне майно ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначені відомості підтверджуються повідомленням приватного нотаріуса Рівненської районної нотаріальної контори Кутецької В.П. про коло спадкоємців від 20.05.2025 № 143/02-14. Також факт родинних відносин ОСОБА_1 . ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвами про народження позивачів.
У свою чергу, батько позивачів ОСОБА_4 є спадкоємцем майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.08.2003, виданим державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Кутецькою В.В.
14.02.1997 ОСОБА_3 отримала право на земельну частку (пай) у Колективному сільськогосподарському підприємстві «Україна» на підставі сертифікату серії PB №№0055880, виданого Рівненською районною державною адміністрацією.
У подальшому право на земельну частку (пай) у КСП «Україна» було передано ОСОБА_3 своєму сину ОСОБА_4 , шляхом внесення відповідних змін до сертифіката.
Такі обставини підтверджуються копією сертифікату на земельну частку (пай) у КСП «Україна» серії РВ №0055880 та відповіддю на адвокатський запит Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 08.12.2025 № 29-17-0.2-5945/2-25.
У своїй відповіді ГУ Держгеокадастру в Рівненській області вказав, що ОСОБА_3 дійсно було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ №0055880 по КСП «Україна», який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 19.03.1997 за № 96. Також ГУ Держгеокадастру надав інформацію, що 11.09.2003 відбувся перехід права на земельну частку (пай) серії РВ №№ 0055880 до громадянина ОСОБА_4 
06.03.2025 після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Кутецькою В.В. було заведено спадкову справу.
04.06.2025 постановою приватного нотаріуса Кутецької В.В. позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті їхнього батька ОСОБА_4 , а саме на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності пайового сільськогосподарського підприємства «Україна», села Малий Шпаків, Рівненського р-н, Рівненської обл., розміром 3.43 умовних кадастрових гектара, без визначення їх меж в натурі (на місцевості), у зв`язку з відсутністю відомостей та документів, необхідних для його видачі.
У постанові приватного нотаріуса від 04.06.2025 було встановлено, що в спадкоємців ОСОБА_4 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай) серії PB № 0055880, виданого Рівненською районною державною адміністрацією 14.02.1997.
08.12.2025 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 через свого представника адвоката Дяденчука А.І. звернулися до Рівненської районної державної адміністрації зі заявою про видачу дубліката сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0055880, виданого 14.02.1997 на ім`я ОСОБА_3 , зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) ОСОБА_4 у вересні 2003 року.
23.12.2025 у відповіді на звернення адвоката Дяденчука А.1. від 08.12.2025 Рівненська районна державна адміністрація відмовила у видачі дубліката сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0055880.
У своїй відповіді районна адміністрація зазначила, що право спадкоємців на земельну частку (пай) може бути встановлено у судовому порядку.
Наразі у позивачів знаходиться лише копія сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ №0055880, виданого ОСОБА_3 Рівненською районною державною адміністрацією 14.02.1997.
Оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0055880 від 14.02.1997 наразі втрачено.
Потреба визнати право власності на спадкове майно у вигляді земельної частки (паю), що перебувала у колективній власності КСП «Україна», змусила позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернутися до суду.
17.04.2026 року від відповідача у справі – представника Дядьковицької сільської ради сільського голови Людмили Вітковець надійшло клопотання про розгляд справи без участі Дядьковицької сільської ради. Крім того, сільський голова Людмила Вітковець просила задоволити позов в повному обсязі. 
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 05.03.2026 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків.
17.03.2026 року надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 23.03.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання.
В підготовче судове засідання учасники справи, будучи повідомленими про час та дату розгляду справи, до суду не з`явилися. Від представника позивачів – адвоката Грицай І.О. надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивачів та їх представника. Також, у заяві представник вказує про те, що сторона позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. 
Від відповідача у справі – представника Дядьковицької сільської ради сільського голови Людмили Вітковець надійшло клопотання про розгляд справи без участі Дядьковицької сільської ради. Крім того, просила задоволити позов в повному обсязі. 
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у відсутність сторін, з урахуванням наявних в розпорядженні суду доказів.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини справи, встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування.
Відповідно до ч.1, ч.4 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Так, судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями після смерті свого батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджуються повідомленням приватного нотаріуса Рівненської районної нотаріальної контори Кутецької В.П. про коло спадкоємців від 20.05.2025 № 143/02-14.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, про що відділом Центру надання адміністративних послуг Дядьковицької сільської ради складено актовий запис про смерть №81 від 18.11.2024 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 .
Спадкова справа №35/2025 після смерті ОСОБА_4 була зареєстрована у спадковому реєстрі приватним нотаріусом ОСОБА_5 за №73756324 06.03.2025 року.
Так, згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданого Шпаківською сільською радою народних депутатів Ровенського району 23.05.1985 року, батьком останньої записаний ОСОБА_4 , матір`ю – ОСОБА_7 .
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , виданого Малошпаківською сільською радою народних депутатів Ровенського району 10.02.1983 року, батьком останнього записаний ОСОБА_4 , матір`ю – ОСОБА_7 .
У свою чергу, батько позивачів ОСОБА_4 є спадкоємцем майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 виданого Малошпаківською сільською радою Рівненського району 20.02.2001 року, актовий запис №7), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.08.2003, виданим державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Кутецькою В.В. 
Спадкове майно складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності пайового сільськогосподарського підприємства Україна, села Малий Шпаків, Рівненського району Рівненської області, розміром 3,43 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) належного померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ №0055880, виданого Рівненською районною державною адміністрацією 14.02.1997 року, зареєстрованого 19.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №96, а також з майнового паю пайового фонду майна ПСП «Україна» Рівненського району Рівненської області в розмірі 1120,19 грн належного померлій на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії РВ №0177465, виданого Малошпаківською сільською радою Рівненського району 17.07.2003 року. 
Згідно копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серія РВ 0055880, такий сертифікат виданий ОСОБА_3 на підставі рішення Рівненської районної державної адміністрації від 24.01.1997 року в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Україна» розміром 3,43 в умовних кадастрових одиницях без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 19.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №98. Право на земельну частку (пай) передано ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22 серпня 2003 року. Розмір земельної частки (паю) 3,43 в умовних кадастрових гектарах. 
Згідно постанови приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Кутецької В.В. від 24.06.2025 року, остання відмовила спадкоємцям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Україна» розміром 3,43 в умовних кадастрових одиницях без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у зв`язку з відсутністю відомостей та документів, необхідних для його видачі. 
Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області наданого на адвокатський запит №29-17-02-5945/2-25 від 08.12.2025, вбачається, що Громадянці ОСОБА_3 видано сертифікат на право на земельну частку (пай) cepiї PB № 0055880 по КСП «Україна» на території Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) (далі - Книга) 19.03.1997 за № 96. У Книзі є запис від 11.09.2003 про перехід права на земельку частку (пай) до громадянина ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину щодо вищезазначеного сертифікати на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0055880. Станом на 01.01.2013 інформація щодо видачі державних актів на право власності на земельну ділянку громадянину ОСОБА_4 взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0055880 на території Рівненського району Рівненської області, в Головному управлінні Держгеокадастру у Рівненській області відсутня. Згідно інформації відділу № 1 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області станом на 01.01.2025 вартість земельної частки (паю) по КСП «Україна» на території Дядьковицької сільської ради (колишньої Малошпаківської сільської ради) Рівненського району Рівненської області становить 160581,97 грн (сто шістдесят тисяч п`ятсот вісімдесят одна гривня 97 копійок).
Згідно відповіді на адвокатський запит Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області №805/01-10/25 від 09.12.2025, вбачається, що за результатами перевірки облікових матеріалів, у тому числі згідно розпорядження голови Рівненської районної державної адміністрації №1018 від 29.12.2007 року, встановлено, що: 1. Щодо видачі сертифіката (пая) на ім`я ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 - У списках громадян членів КСП «Україна» с. Малий Шпаків, яким видавалися сертифікати на право на земельну частку (пай), прізвище ОСОБА_3 відсутнє. Відповідно сертифікат на право на земельну частку (пай) на її ім`я не видавався. 2. Щодо ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 - У матеріалах обліку містяться відомості про два видані сертифікати на право на земельну частку (пай), а саме: Сертифікат серії РВ №0055879, Сертифікат серії РВ №0055880.
Згідно відповіді на адвокатський запит Рівненською районною державною адміністрацією Рівненської області за №вих.6441/01-27/25 від 23.12.2025 повідомлено, що для видачі дубліката сертифіката на право на земельну частку (пай) потрібні чисті (не заповнені) бланки сертифікатів на земельну частку (пай), які відсутні в Рівненській районній державній адміністрації - Рівненській районній військовій адміністрації. Водночас, якщо громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, який було втрачено не мають можливості отримати його дублікат та реалізувати своє право на земельну частку (пай), таке право може бути встановлено в судовому порядку.
Згідно Звіту з незалежної оцінки майна ТОВ «Консалтинг-Експерт І», а саме земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,4300 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості за адресою Рівненська область Рівненський район с.Малий Шпаків, власником якої є ОСОБА_4 , ринкова вартість такого об`єкта становить 173 400,00 грн. 
Враховуючи викладене, у зв`язку з відсутністю в позивачів правовстановлюючих документів, зокрема оригіналу сертифікату на право на земельну ділянку (пай), яка належала їхньому батькові, позивачі не можуть реалізувати своє право на спадщину, а тому позивачі просять визнати їх право на земельну частку (пай) в порядку спадкування.
Таким чином, враховуючи наведене, оскільки отримати від компетентних державних органів сертифікат на земельну ділянку (пай) чи його дублікат не видається за можливе, а оригінал такого сертифікату втрачено, свідоцтво про спадщину нотаріусом може бути видане лише при наявності оригіналу сертифікату, а тому для подальшого оформлення позивачами спадщини після смерті батька ОСОБА_4 позивачі просять визнати за ними право на земельну ділянку (пай), яка перебувала в колективній власності сільськогосподарського підприємства «Україна» села Малий Шпаків, Рівненського району Рівненської області розміром 3,43 умовних кадастрових гектара, без визначення її меж в натурі (на місцевості), яка була виділена ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ №0055880, виданого Рівненською районною державною адміністрацією 14.02.1997, зареєстрованого 19.03.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №96 у порядку спадкування за ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу членів.
Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.
Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією (п.5 Указу).
З огляду на зазначене, особа набуває право на земельний пай за наявності зокрема таких умов: 1) перебування в числі членів колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акта.
Вказаний висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 02 березня 2020 року у справі № 573/813/19-ц (провадження № 61-1543св20), від 13 травня 2020 року у справі № 627/66/17 (провадження № 61-42431св18), від 20 травня 2020 року у справі № 384/642/17 (провадження № 61-37931св18), від 02 вересня 2020 року у справі № 530/311/19 (провадження № 61-18113св19), від 22 жовтня 2020 року у справі № 149/2978/18 (провадження № 61-4932св19), від 16 грудня 2020 року у справі № 637/672/19-ц (провадження № 61-553св20), від 23 грудня 2020 року у справі № 609/1117/18 (провадження № 61-5685св19), від 16 червня 2021 року у справі № 137/1642/19 (провадження № 61-13243св20).
Аналогічні положення в подальшому були затверджені в Законі України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року.
Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.
Відповідно до статті 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та Указу Президента України від 08.09.95 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», особа набуває право на земельний пай за наявності таких умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.
Зі змісту наявних в розпорядженні суді документів, можна зробити висновок, що такі умови щодо предмету спору у даній справі виконані, оскільки згідно даних листа Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області зазначено про те, що громадянці ОСОБА_3 видано сертифікат на право на земельну частку (пай) cepiї PB № 0055880 по КСП «Україна» на території Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) (далі - Книга) 19.03.1997 за № 96. У Книзі є запис від 11.09.2003 про перехід права на земельку частку (пай) до громадянина ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину щодо вищезазначеного сертифікати на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0055880. Станом на 01.01.2013 інформація щодо видачі державних актів на право власності на земельну ділянку громадянину ОСОБА_4 взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0055880 на території Рівненського району Рівненської області, в Головному управлінні Держгеокадастру у Рівненській області відсутня. 
Вказані обставини відображені і в самій копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серія РВ 0055880, яка наявна в розпорядженні позивачів, однак оригінал такого сертифіката у позивачів відсутній. Такий сертифікат виданий ОСОБА_3 на підставі рішення Рівненської районної державної адміністрації від 24.01.1997 року в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Україна» розміром 3,43 в умовних кадастрових одиницях без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 19.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №98. Право на земельну частку (пай) передано ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22 серпня 2003 року. Розмір земельної частки (паю) 3,43 в умовних кадастрових гектарах.
З інформації Дядьковицької сільської ради вбачається, що у матеріалах обліку містяться відомості про два видані сертифікати на право на земельну частку (пай), а саме: Сертифікат серії РВ №0055879, Сертифікат серії РВ №0055880 на ім`я ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Тобто з наведеного слідує, що батько позивачів ОСОБА_4 набув право на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_3 22.08.2003 року на підставі свідоцтва про право на спадщину та останньому видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ №0055880.
При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). 
Так, у постанові від 23 вересня 2021 року у справі №563/1407/19 Верховний Суд зауважив, що якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин ЗК України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». 
Згідно пункту 17 Перехідних положень Земельного кодексу України в редакції 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. 
Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного Кодексу України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. 
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. 
Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 
Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 
За ст. 1297 Цивільного кодексу України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви та долучених до неї документів, позивачі є спадкоємцями на майно, належне їхньому померлому батькові ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та прийняли спадщину. 
Так, позивачі вказують, що до спадкового майна їхнього батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить право на земельну частку (пай), яка перебувала в колективній власності сільськогосподарського підприємства «Україна» села Малий Шпаків, Рівненського району Рівненської області розміром 3,43 умовних кадастрових гектара, без визначення її меж в натурі (на місцевості), яка була виділена ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ №0055880, виданого Рівненською районною державною адміністрацією 14.02.1997, зареєстрованого 19.03.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №96, яку він успадкував за законом після смерті ОСОБА_3 . 
Так позивачі зазначають про те, що спадщину прийняли за законом, але не оформили своїх спадкових прав у зв`язку з неможливістю отримати оригінал сертифікату на земельну частку (пай), яка належала їхньому батькові ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Так, згідно постанови приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Кутецької В.В. від 24.06.2025 року, остання відмовила спадкоємцям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Україна» розміром 3,43 в умовних кадастрових одиницях без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у зв`язку з відсутністю відомостей та документів, необхідних для його видачі. 
Рівненська районна державна адміністрація Рівненської області відмовила позивачам у видачі дублікату сертифікату на земельну частку (пай). 
Так, згідно із ч.2 ст.328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Стаття 392 Цивільного кодексу України передбачає що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно пункту 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб.
Згідно ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Проаналізувавши наявні у справі докази суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки від цього залежить подальша реалізація прав позивачів на спадкове майно, а також з огляду на те, що відповідачем було визнано позовні вимоги. 
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Як вбачається з матеріалів справи, позивачами за подання цивільного позову сплачено судовий збір у сумі 867,00 грн. кожним на загальну суму 1 734,00 грн, однак як в мотивувальній так і в прохальній частині позовної заяви позивачі не просять про стягнення судових витрат на їх користь.
Так, кожна із сторін має право розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. При цьому, суд не може прийняти рішення, вийшовши за межі волі позивача. 
Таким чином понесені позивачами судові витрати слід залишити за ними.
Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, - 
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Дядьковицької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно — задоволити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Рівненським РВ УМВС України 10.07.2009, РНОКПП – НОМЕР_4 , та за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий Здолбунівським РВ УМВС Рівненської області 30.01.2000, РНОКПП – НОМЕР_6 , право на земельну ділянку (пай), яка перебувала в колективній власності сільськогосподарського підприємства «Україна» села Малий Шпаків, Рівненського району Рівненської області розміром 3,43 умовних кадастрових гектара, без визначення її меж в натурі (на місцевості), яка була виділена ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ №0055880, виданого Рівненською районною державною адміністрацією 14.02.1997, зареєстрованого 19.03.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №96 у порядку спадкування за ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 04 травня 2026 року у зв`язку з перебуванням судді на навчанні, пов`язаному з підвищенням кваліфікації як судді. 
Сторони справи:
Позивач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Рівненським РВ УМВС України 10.07.2009, РНОКПП – НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .
Позивач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий Здолбунівським РВ УМВС Рівненської області 30.01.2000, РНОКПП – НОМЕР_6 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Дядьковицька сільська рада Рівненського району Рівненської області, код ЄДРПОУ 04387208, юридична адреса місцезнаходження: вул.Млинівська, 33, с.Дядьковичі, Рівненського району Рівненської області.

Суддя Гладишева Х.В.