ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/16756/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області (далі – ГУ ДСНС України у Волинській області, відповідач), в якому просить:
визнати протиправними дії щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018;
зобов`язання провести нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, зі встановленням базового місяця - січень 2008 року (з урахуванням виплачених сум);
визнати протиправною бездіяльність щодо не врахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі – Порядок №1078) при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення («індексації різниці») за період з 01.03.2018 по 02.09.2025;
зобов`язання здійснити нарахування індексації грошового забезпечення «індексації-різниці» за період з 01.03.2018 по 02.09.2025 із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, та здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених за цей період сум;
визнати протиправною бездіяльність щодо не нарахування та не виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення та «індексації-різниці» грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення та «індексації-різниці» грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати;
зобов`язання здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення та «індексації-різниці» грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення та «індексації-різниці» грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 в період з 01.09.1993 по 02.09.2025 проходив службу в підрозділах МВС, МНС та ДСНС України.
02.09.2025 позивач був звільнений зі служби цивільного захисту наказом ДСНС (по особовому складу цивільного захисту) від 27.06.2025 №582 та згідно із наказом ГУ ДСНС України у Волинській області від 02.09.2025 №271 припинив виконання обов?язків, знятий з усіх видів забезпечення та виключений з кадрів ДСНС.
30.09.2025 позивач звернувся до ГУ ДСНС України у Волинській області із заявою щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з врахуванням базового місяця – січень 2008 року, а також «фіксованої» суми індексації («індексацію різниці») з 01.03.2018 до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Листом від 13.10.2025 №4801-5147/4804 ГУ ДСНС України у Волинській області повідомило, що за вказані терміни індексація грошових доходів не проводилась в зв?язку з тим, що кошти на її виплату не були передбачені в державному бюджеті та не виділялись Державною службою України з надзвичайних ситуацій по кошторису, а грошове забезпечення позивача перевищувало прожитковий мінімум.
Такі дії ГУ ДСНС України у Волинській області позивач вважає протиправними та вказує, що на підприємства. установи, організації незалежно від форм власності покладається обов?язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.
При цьому, реалізація особою права, що пов?язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних нормативно-правових актах, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.
Проте за період проходження ОСОБА_1 служби з 01.01.2016 по 28.02.2018 індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась, про що вказано у довідках №104, №105, та №106 від 01.10.2025. 
Позивач зазначає, що базовим місяцем (місяцем, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін) при проведенні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.01.2016 по 28.02.2018 є саме січень 2008 року, в якому встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців (посадові оклади військовослужбовців за посадами з січня 2008 року по лютий 2018 року включно були незмінними).
Щодо підстав нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення («індексації-різниці») під час проходження ним служби в період з 01.03.2018 по 02.09.2025 позивач зазначає наступне.
З урахуванням того факту, що 01.03.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
Із довідки від 01.10.2025 №106 про суми виплаченого грошового забезпечення, наданої Відповідачем, вбачається, що у лютому 2018 року розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 становив 20964,56 грн, а у березні 2018 року - 23431,11 грн.
Отже, грошовий дохід ОСОБА_1 у березні 2018 року збільшився на 2466,55 грн (23431,11 грн- 20964,56 грн = 2466,55 грн).
Величина приросту індексу споживчих цін у березні 2018 складала 253,30%.
Таким чином, сума можливої індексації грошового забезпечення позивача березні 2018 року складала 1762 грн х 253,30 % = 4463,15 грн.
Відтак, розмір підвищення доходу в березні 2018 року (2466,55 грн) є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (4463,15 грн), а тому у ОСОБА_1 виникло право на отримання «індексації-різниці».
Однак, ГУ ДСНС України у Волинській області протиправно не врахував правові норми абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 та в період з 01.03.2018 по 02.09.2025 не виплачував ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення в фіксованому розмірі.
Факт невиплати ОСОБА_1 належних сум грошового забезпечення також є підставою для компенсації втрати частини доходів через порушення строків виплати індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 до дати її фактичної виплати.
З наведених підстав позивач просить позов задовольнити.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.45).
У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовні вимоги не визнала та в обґрунтування такої позиції зазначила, що позивач з 01.09.1993 по 02.09.2025 проходив службу в підрозділах МВС, МНС та ДСНС України.
02.09.2025 позивач звільнений зі служби цивільного захисту наказом ДСНС (по особовому складу цивільного захисту) від 27.06.2025 №582 та згідно із наказом ГУ ДСНС України у Волинській області від 02.09. 2025 №271 припинив виконання обов?язків, знятий з усіх видів забезпечення та виключений з кадрів ДСНС.
Представник відповідача зазначає, що на визначення базового місяця у особи рядового та начальницького складу служби цивільного захисту у 2008 – 2025 роках мають вплив наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за особливі умови служби, пов?язані з підвищеним ризиком для життя та премії.
Відповідно до довідок про нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 2016-2018 роки індексація грошового забезпечення позивачу у 2016, 2017, 2018 не проводилась оскільки індекс споживчих цін не перевищував величини порога індексації.
За період з вересня 2019 року по грудень 2022 року нараховувалась, що вказано в наданих довідках. У 2023 році індексація не нараховувалась, оскільки пунктом 3 «Прикінцевих положень» Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» на 2023 рік призупинено дію Закону України «Про індексацію». У період з серпня 2024 року по грудень 2024 року індексація нараховувалась. З січня 2025 року по липень 2025 року індексація не нараховувалась на підставі статті 34 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 №4059-IX.
Відтак, позовні вимоги про нарахування індексації грошового забезпечення до 02.09.2025 є необґрунтованими.
Щодо застосування приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 у фіксованій величині 4 426,48 грн. в місяць, з урахуванням раніше виплачених сум, представник відповідача наголошує, що Порядком проведення індексації не передбачено застосування фіксованої суми обчислення індексу.
Окрім того, кошторисами витрат і видатків ГУ ДСНС України у Волинській області, видатки на виплату індексації також не передбачено.
Листом ГУ ДСНС України в області від 13.11.2025 №48 01-5147/48 04 позивачу надано відповідь про нарахування і виплату індексації. У підтвердження виплати індексації грошового забезпечення до листа додано довідки про доходи ОСОБА_1 .
Також представник відповідача повідомляє, що наказом ДСНС України від 29.12.2016 №707 «Про окремі питана грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту у 2017 році» з 01.01.2017 відбулося підвищення щомісячного видів грошового забезпечення - премії у фіксованому розмірі і на постійній основі.
Наказом від 29.09.2017 №520 «Про внесення змін до наказу ДСНС від 29.12.2016 №707» з 01.10.2017 відбулося знову підвищення щомісячного виду грошового забезпечення - премії у фіксованому розмірі і на постійній основі.
Позивачу протягом всього 2017 року нараховувалась та виплачувалась премія максимальному розмірі, передбаченому даним наказом. Збільшений розмір премії значно перевищив суму індексації грошового забезпечення позивача.
Також оскільки, предметом спору є компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, а саме індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 по січень 2018, тобто за період, за який вона не включалась в доходи громадян, тому в задоволенні даних позовних вимог слід відмовити.
У зв`язку із вищезазначеним представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.
Інших заяв по суті справи до суду не надходило.
Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що в період з 01.09.1993 до 02.09.2025 позивач проходив службу в органах та підрозділах МВС, МНС та ДСНС.
Згідно із витягом з наказу ГУ ДСНС України у Волинській області (по особовому складу) №271 від 02.09.2025 полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 , заступника начальника Головного управління з реагування на надзвичайні ситуації ГУ ДСНС України у Волинській області, якого наказом ДСНС (по особовому складу цивільного захисту) від 27.06.2025 №582 звільнено зі служби цивільного захисту за підпунктом І пункту 176 (у зв?язку із закінченням строку контракту) Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, вирішено вважати таким, що припинив виконання обов?язків та знято з усіх видів забезпечення та виключено з кадрів ДСНС 02.09.2025 (а.с.14).
Згідно із пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 від 29.10.2025 позивач отримує пенсію за вислугу років (а.с.13).
Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій, що підтверджується посвідчення від 11.02.2016 серії НОМЕР_2 (а.с.10).
Відповідно до посвідчення від 11.09.2025 серії НОМЕР_3 позивач має право на пільги, встановлені для ветеранів служби цивільного захисту (а.с.12).
Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо нарахування та виплати індексації грошових доходів населення від 30.09.2025, в якій просив надати довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які були нараховані та виплачені у період з 01.01.2016 по дату звільнення зі служби у ДСНС із зазначенням про проведення нарахування (або без такого) індексації грошового забезпечення за цей період, а якщо нарахування та виплата індексації у цей період не була проведена, нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період проходження служби в ДСНС з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців січень 2008 року, а також «фіксовану» суму індексації (індексацію різниці) з 01.03.2018 до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку №1078 (а.с.15).
За результатами розгляду вказаної заяви ГУ ДСНС України в області листом від 13.10.2025 №4801-5147/4804 повідомило, що грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 до 28.02.2018 роки значно перевищувало розмір мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму, а тому нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року не вбачається можливим (а.с.16-17).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-XII (далі – Закон №1282-ХІІ).
У статті 1 Закону № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Частинами першою другою статті 5 Закону №1282-XII встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина шоста статті 5 Закону № 1282-XII).
Відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року- місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Згідно з пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Пунктом 4 Порядку №1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
За приписами пункту 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
09.12.2015 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативних актів» (далі Постанова № 1013).
У зв`язку з прийняттям Постанови №1013, яка набрала чинності з 15.12.2015 та підлягала застосуванню з 01.12.2015, істотно змінився порядок індексації заробітної плати, зокрема, якщо раніше базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін для індексації вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної заробітної плати, стипендій, пенсій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування чи у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів, то після прийняття Постанови № 1013, місяцем підвищення став місяць, у якому відбулось підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного грошового утримання, стипендій, виплат із соціальним страхуванням.
Так, згідно з пунктом 5 Порядку № 1078 зі змінами, внесеними Постановою № 1013, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Згідно з пунктом 10-2 Порядку № 1078 для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.
За змістом наведених норм індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, тому механізм індексації має універсальний характер.
З прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови №1013 істотно змінився порядок індексації зарплати та інших доходів населення. Зокрема, якщо раніше для обчислення індексу споживчих цін враховувався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати), то після прийняття Постанови №1013 таким місяцем став місяць підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного грошового утримання, стипендій, виплат із соціального страхування. Крім того, якщо раніше місяць підвищення (базовий місяць) визначався в разі, коли зросла зарплата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати, то після внесення змін - тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). Починаючи з 01.12.2015 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник, в тому числі військовослужбовець, особи рядового і начальницького складу.
Пунктом 1 Постанови №1013 дійсно передбачено підвищення з 01.12.2015 посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та деяких інших працівників. При цьому підвищення окладів не стосувалось військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.
Посадові оклади осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу (далі - Постанова №1294), яка набрала чинності 01.01.2008 та була чинна до 01.03.2018.
Підвищення тарифних ставок (окладів) після 01.01.2008, в тому числі в період перебування позивача на службі з 01.01.2016 по 28.02.2018, що є підставою для встановлення іншого базового місяця при проведенні індексації, не відбувалося.
Після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі - Постанова №704, набрала чинності 01.03.2018), базовим місяцем для нарахування особам рядового і начальницького складу індексації став березень 2018 року.
Таким чином, якщо останнє підвищення окладу за посадою відбулось у січні 2008 року, то для визначення суми індексації грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з січня 2008 року до березня 2018 року, оскільки після прийняття Постанови №704 базовим місяцем для нарахування їм індексації став березень 2018 року.
Відповідач не надав суду доказів про те, що у період з січня 2008 року до березня 2018 року відбулося збільшення грошового забезпечення саме за рахунок зростання тарифної ставки (окладу).
При вирішенні спору, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 29.11.2021 у справі № 120/313/20-а, які полягають, зокрема, у такому.
Місяць, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу), є базовим для проведення індексації. За змістом пункту 5 Порядку №1078 підставою для встановлення чи зміни базового місяця при проведенні індексації грошового забезпечення є підвищення тарифної ставки (окладу) військовослужбовця. Отже, базовий місяць для такої індексації визначається нормативно і відповідач не наділений повноваженнями діяти на свій розсуд, обираючи інакший місяць базовим, ніж той, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу). Тому у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний вчинити конкретну дію на користь позивача - провести індексацію його грошового забезпечення, враховуючи нормативно визначений базовий місяць. Якщо відповідач цієї дії не вчиняє, останнього можна зобов`язати до її вчинення у судовому порядку. Аналіз пункту 5 Порядку №1078 свідчить про те, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пов`язується з місяцем підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає військовослужбовець. Отже, збільшення грошового забезпечення не за рахунок зростання тарифної ставки (окладу), а завдяки додатковим видам грошового забезпечення, не дає підстав вважати відповідний місяць базовим для подальшої індексації.
Відповідно до вимог абзацу третього пункту 10-1 Порядку №1078 (в редакції, чинній до 15.12.2015) обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснювалось з місяця прийняття працівника на роботу. Порівняльний аналіз законодавства про індексацію грошових доходів дає підстави стверджувати про те, що новим базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення: до 01.12.2015 був місяць прийняття працівника на роботу та місяць збільшення заробітної плати; після 01.12.2015 є місяць збільшення тарифної ставки (окладу) (вказана правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 22.03.2023 у справі №380/4689/21).
Верховний Суд у постановах від 12.05.2022 у справі №580/3335/21, від 19.05.2022 у справі №200/3859/21, від 28.06.2022 у справі №420/4841/21 та ін. дійшов висновку про те, що базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення є саме січень 2008 року, в якому Постановою №1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців, оскільки у період з 01.01.2008 по 01.03.2018 посадові оклади військовослужбовців були незмінними.
Повноваження державних органів щодо визначення місяця підвищення тарифних ставок (окладів) для цілей застосування Порядку №1078 не були дискреційними, оскільки нормами означеного Порядку установлено лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки відповідної установи галузі бюджетної сфери - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого у розмірі 103 відсотки, починаючи з місяця останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник, яким для військовослужбовців у спірному періоді був січень 2008 року (зазначені висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 24.03.2023 у справі №420/21241/21, від 13.04.2023 у справі №420/9187/21, від 01.06.2023 у справі №140/5246/21).
Крім того, при вирішенні спору суд враховує також висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 19.07.2019 у справі №240/4911/18 та від 07.08.2019 у справі №825/694/17, відповідно до яких індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті; виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення; звільнення особи з військової служби не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.
І хоч наведені висновки Верховного Суду зроблені при вирішенні спорів щодо виплати індексації військовослужбовцям, однак вони підлягають застосуванню і в цій справі, оскільки особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту посадові оклади також встановлені з 01.01.2008 Постановою №1294, а з 01.03.2018 Постановою №704. Тобто, підвищення тарифних ставок (окладів) відбулося у січні 2008 року, а наступне - у березні 2018 року. Тому умови обчислення індексації не відрізняються.
Отже, суд дійшов висновку про те, що нарахування та виплата позивачу індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 01.01.2016 по 28.02.2018 повинно здійснюватися із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким проводиться обчислення індексу споживчих цін. Застосування відповідачем іншого місяця для обчислення індексації у цей період є протиправним, оскільки в цьому місяці не вносилися зміни саме до посадових окладів особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту.
З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, взаємопов`язані позовні вимоги у цій частині належить задовольнити у спосіб визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо непроведення нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 зі встановленням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 зі встановленням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін.
Вирішуючи позов в частині позовних вимог, які стосуються нарахування і виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 02.09.2025, розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року, суд зазначає наступне.
Порядок №1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, поточної та індексації-різниці. Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.
Право на отримання поточної індексації виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01.01.2016 встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац другий пункту 1-1, абзац шостий пункту 5 Порядку №1078).
Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзаци другий, п`ятий пункт 4 Порядку №1078).
Матеріалами справи підтверджується, що спірним є питання застосування відповідачем абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, якими врегульовано питання виплати індексації у місяці підвищення посадових окладів, а також виплати визначеної суми індексації до чергового підвищення тарифних ставок (окладів)
З 01.12.2015 в абзацах 3-6 пункту 5 Порядку №1078 по суті йдеться про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці
Абзаци 3-5 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувались з 15.03.2018, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац третій); сума індексації у місяці підвищення грошових доходів нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу (абзац 4). У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру (абзац п`ятий).
Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів, грошового доходу) сума цієї індексації нараховується, то абзац шостий пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до чергового підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
Системний аналіз пункту 1, абзаців четвертого-шостого пункту 5 Порядку №1078 дає суду підстави зробити висновок, що нарахування й виплата суми індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
Для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу необхідно: визначити розмір підвищення грошового доходу особи у місяці підвищення (А); визначити суму індексації, що склалася у місяці підвищення грошового доходу (Б); порівняти розмір підвищення грошового доходу (А) з сумою індексації у місяці його підвищення (Б).
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення друге абзацу п`ятого пункт 5 Порядку №1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 Порядку №1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу четвертого пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
Вказані висновки висловлені у постановах Верховного Суду від 23.03.2023 у справі №400/3826/21, від 29.03.2023 у справі №380/5493/21, від 06.04.2023 у справі №420/11424/21, від 20.04.2023 у справі №320/8554/21, від 11.05.2023 у справі №260/6386/21, а тому враховуються при вирішенні цієї справи.
У зв`язку із підвищенням у березні 2018 року доходу позивача (з 01.03.2018 набрала чинності Постанова №704, якою були встановлені нові розміри окладів осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту) відповідачу належало вирішити питання, чи має ОСОБА_1 право на отримання індексації-різниці з 01.03.2018, а якщо так, то у якому розмірі.
Однак відповідач відповідні дії не вчинив, що свідчить про протиправність такої поведінки.
Відповідно до довідки №106 від 01.10.2025 (а.с.25) розмір нарахованого грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням постійних складових, які не мають разового характеру становив: у лютому 2018 року 20 964,56 грн, а у березні 2018 року 23 431,11 грн. Тобто, у березні 2018 року підвищення грошового доходу позивача становило 2 466,55 грн.
Відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 Порядку №1078 сума індексації грошового забезпечення за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.03.2018 у помножити на величину приросту індексу споживчих цін і поділити на 100 відсотків (1762,00 грн х 253,30% / 100 = 4463,15 грн).
Наведене відповідає висновку у постановах Верховного Суду від 22.06.2023 у справі №520/6243/22, від 23.05.2024 у справі №160/15411/23.
Таким чином, розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 року (2 466,55 грн) є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (4463,15 грн), що вказує на наявність підстав для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці (становитиме 1996,60 грн) до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Таким чином, відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування та невиплати індексації-різниці грошового забезпечення позивачу виходячи з фіксованої величини 1996,60 грн, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.
Водночас суд зазначає, що абзацом вісімнадцятим пункту 3 Закону України від 03.11.2022 №2710-IX «Про Держаний бюджет України на 2023 рік» установлено зупинити на 2023 рік дію Закону №1282-XII. Тобто, з 01.01.2023 в умовах дії воєнного стану на законодавчому рівні було обмежено нарахування і виплату індексації заробітної плати (грошового забезпечення).
Вказана норма Закону є чинною та неконституційною не визнавалася
Таким чином, з 01.01.2023 в умовах дії воєнного стану на законодавчому рівні було обмежено нарахування і виплату індексації заробітної плати (грошового забезпечення), отже підстави для зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за 2023 рік відсутні.
Водночас статтею 39 Закону України від 09.11.2023 № 3460-IX «Про Державний бюджет України на 2024 рік» визначено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 01.01.2024.
Отже, з 2024 року право працівників на проведення індексації заробітної плати працівників поновилося.
Статтею 34 Закону України від 19.11.2024 № 4059-IX «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з січня 2025 року, який приймається за 1 або 100 відсотків. Сума індексації, яка склалася у грудні 2024 року, у січні 2025 року не нараховується.
Оскільки позивач у період з 01.01.2024 по 02.09.2025 продовжував проходити військову службу, чергового підвищення тарифних ставок в осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту не відбулося, тому враховуючи абзац шостий пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці повинна виплачуватися позивачу з 01.01.2024.
Відповідачем не надано суду доказів нарахування цього виду індексації з 01.01.2024 по 02.09.2025.
Таким чином, відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо незастосування норм абзаців 4,5,6 пункту 5 Порядку №1078 при обрахунку індексації грошового забезпечення позивача з 01.03.2018 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 02.09.2025.
Щодо компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.
Верховним Судом в постанові від 02.04.2024 у справі №560/8194/20 визначено початок перебігу строку для звернення до суду з позовом про виплату компенсації втрати часини доходу, а саме визначено, що з першого дня наступного місяця після отримання заборгованості за попередні періоди особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів і з цього дня починається перебіг строку звернення з позовом до суду.
У даній справі підлягають врахуванню висновки Верховного Суду, які викладені в постанові від 02.04.2024 року у справі №560/8194/20.
Оскільки заборгованість за попередні періоди позивачем на час розгляду справи не отримано, вимога про виплату компенсації є передчасною.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат пов`язаних з розглядом справи не встановлено, питання про розподіл судових витрат у цій справі не вирішується.
Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018.
Зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця підвищення тарифної ставки (окладу) для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01.03.2018 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 02.09.2025 відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення виходячи з фіксованої величини 1996,60 грн за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 02.09.2025, відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 );
Відповідач: Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області (43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Електроапаратна, 6, ЄДРПОУ 38592652).

Суддя А.Я. Ксензюк