ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/1909/23 (922/4494/23)	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Усатого В.О. 
при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Харківської області в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом 	Фермерського господарства «Бурейчак» (62512, Харківська обл., Вовчанський район, с. Землянки, вул. Східна, 33) в особі ліквідатора арбітражного керуючого Саутенка С.О. (61166, м. Харків, вул. Кримська, 6),  Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача : - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, 66); - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дмитрович” (код ЄДРПОУ 41220467, 1) 62501, Харківська обл., Вовчанський р-н, місто Вовчанськ, вул. Короленка, буд. 71; 2) 61004, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 21 )  	
до 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" (62501, Харківська область, м. Вовчанськ, вул. Ігнатьєва, 42), Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:  - Товариство з обмеженою відповідальністю "Трайгон-Експорт" (04116, м. Київ, вул. Старокиївська, 10-Г) ; - Agromino A/S (04116, м. Київ, вул. Старокиївська, 10-Г, корпус В, 4 поверх) 	
про 	стягнення коштів в межах справи 922/1909/23 про банкрутство Фермерського господарства «Бурейчак»	
за участю представників сторін:
Товариства з обмеженою відповідальністю "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" - Тетеря С. І.; 
ліквідатора ФГ "Бурейчак" арбітражного керуючого Саутенка С. О.;
Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" - Гончарова Д.О. 

ВСТАНОВИВ:

Ліквідатор ФГ "Бурейчак" - арбітражний керуючий Саутенко С. О. у межах справи про банкрутство звернувся до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" (далі - ТОВ "Вовчанський КХП") 13 807 248,00 грн збитків.
На обґрунтування позову зазначено, що ліквідатору ФГ "Бурейчак" стало відомо, що у відповідача зберігалося належне боржнику майно - зерно пшениці 4 класу у обсязі 2 380,560 тонн. Однак у квітні 2023 року відповідач незаконно відчужив його на користь третіх осіб, у зв`язку з чим позивач як поклажодавець на підставі статті 951 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) заявив вимогу про відшкодування ринкової вартості спірного майна.
Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідач посилається на те, що, на його думку, позивачем не доведено правових підстав для стягнення з відповідача заявленої ним суми збитків. Відповідач заперечував факт прийняття на зберігання від ФГ "Бурейчак" зерна. Крім того, відповідач вважав, що якщо зерно і було передано на зберігання, то його класність не відповідає 4 класу, як про те зазначає позивач та при проведені експертного дослідження позивача не було враховано базис поставки при реалізації зерна пшениці та той факт, що якість зерна за період перебування у відповідача знизилась з 4 класу до некласного, а тому розмір збитків за зерно 4 класу, повинен складати 6 137 820,00 грн.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 04.04.2024 у справі № 922/1909/23 (922/4494/23) (суддя Аюпова Р.М) позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" (62501, Харківська область, м. Вовчанськ, вул. Ігнатьєва, 42, код ЄДРПОУ 31690744) на користь Фермерського господарства "Бурейчак" (62512, Харківська обл., Вовчанський район, с. Землянки, вул. Східна, 33, код ЄДРПОУ 40698807) збитки у розмірі 13 807 248, 00 грн. Стягнуто з Фермерського господарства "Бурейчак" (62512, Харківська обл., Вовчанський район, с. Землянки, вул. Східна, 33, код ЄДРПОУ 40698807) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 207 108, 72 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" (62501, Харківська область, м. Вовчанськ, вул. Ігнатьєва, 42, код ЄДРПОУ 31690744) на користь Фермерського господарства "Бурейчак" (62512, Харківська обл., Вовчанський район, с. Землянки, вул. Східна, 33, код ЄДРПОУ 40698807) витрати зі сплати судового збору у розмірі 207 108, 72 грн.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.06.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Харківської області від 04.04.2024 у справі № 922/1909/23 (922/4494/23) залишено без змін.
Суди першої та апеляційної інстанцій зазначили про те, що позивачем не було надано документів на підтвердження наявності будь-яких письмових договорів, укладених між ФГ "Бурейчак" як власником зерна та ТОВ "Вовчанський КХП" як зерновим складом щодо зберігання зерна та складських документів на зерно. Проте, за сукупності наявних у справі доказів суди дійшли висновку, що між сторонами склалися правовідносини за договором зберігання зерна.
Суди вважали встановленою обставину, що у серпні 2022 року ФГ "Бурейчак" ввезло на територію ТОВ "Вовчанський КХП" зерно пшениці у обсязі 2 380,560 тонн, яке відповідач, як склад в розумінні пункту 15 частини першої статті 1 Закону України "Про зерно та ринок зерна", прийняв на зберігання. У зв`язку з чим, у відповідача виник обов`язок щодо належного збереження цього зерна та повернення у відповідних кількості та якості.
Однак, за встановлених обставин незаконного відчуження відповідачем належного позивачу майна, суди висновували, що відповідач як зберігач зерна зобов`язаний відшкодувати позивачу завдані збитки.
Щодо обсягу зерна пшениці, вартість якого, за висновками судів, має бути відшкодована відповідачем позивачу, суди виходили зі встановленого факту незаконного відчуження, утримання та неповернення ФГ "Бурейчак" зерна: озимої пшениці врожаю 2022 року в загальній кількості 2 380,56 тонн.
Щодо якості спірної пшениці суди зазначили, що обов`язок зберігача - повернути річ, яка була передана на зберігання такої самої якості, у зв`язку з чим вважали, розмір збитків має бути розрахований виходячи з ціни пшениці 4 класу.
20.06.2024 видано накази на примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області від 04 квітня 2024 року та постанови Східного апеляційного господарського суду від 12 червня 2024 року у справі № 922/1909/23 (922/4494/23).
21.06.2024 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №75372168.
21.06.2024 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №75372228.
21.06.2024 року приватним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження №75372345.
21.06.2024 року приватним виконавцем винесено постанову про арешту коштів боржника - ТОВ "Вовчанський КХП", яку направлено для виконання до банківських установ.
25.06.2024 року на депозитний рахунок приватного виконавця надійшли грошові кошти в розмірі 6 158 362,82 грн. примусово списані з арештованого рахунку боржника ТОВ "Вовчанський КХП" .
25.06.2024 року приватним виконавцем здійснено розподіл стягнутої суми заборгованості з боржника в рамках зведеного виконавчого провадження №75372345, а саме:
1. Виконавче провадження №75372168: 69,00 грн. перераховано до ДП “НАІС”, код ЄДРПОУ 39787008, як оплата послуг з користування автоматизованою системою виконавчого провадження згідно Договору №125010 від 07.02.2019р.; 231,00 грн. перераховано на користь приватного виконавця Ярмоленко О.В., як погашення мінімальних витрат виконавчого провадження № 75372168; 551523,76 грн. перераховано на користь приватного виконавця Ярмоленко О.В., як погашення основної винагороди приватного виконавця за ВП№75372168; 5.515.237,64 грн. перераховано па користь стягувана ФГ “Бурейчак”, як часткове погашення суми заборгованості за виконавчим документом в рамках ВП№75372168 (платіжна інструкція №18970 від 25.06.2024 року);
2. Виконавче провадження №75372228: 69,00 грн. перераховано до ДП “НАІС”, код ЄДРПОУ 39787008, як оплата послуг з користування автоматизованою системою виконавчого провадження згідно Договору №125010 від 07.02.2019р.; 231,00 грн. перераховано на користь приватного виконавця Ярмоленко О.В., як погашення мінімальних витрат виконавчого провадження № 75372228; 8272,86 грн. перераховано на користь приватного виконавця Ярмоленко О.В., як погашення основної винагороди приватного виконавця за ВП№75372228; 82.728,56 грн. перераховано па користь стягувана ФГ “Бурейчак”, як часткове погашення суми заборгованості за виконавчим документом в рамках ВП№75372228 (Платіжна інструкція № 18974 від 25.06.2024 року).
Постановою Верховного Суду від 18.12.2025 по справі №922/1909/23 (922/4494/23) касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вовчанський комбінат Хлібопродуктів" задоволено частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.06.2024 та рішення Господарського суду Харківської області від 04.04.2024 у справі №922/1909/23 (922/4494/23) скасовано. Справу №922/1909/23 (922/4494/23) направлено на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.
26.12.2025 матеріали справи №922/1909/23 (922/4494/23) були повернуті до Господарського суду Харківської області.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2025 визначено склад суду для розгляду справи №922/1909/23 (922/4494/23) - суддя Усатий В.О.
Ухвалою суду від 30.12.2025, крім іншого, прийнято справу №922/1909/23 (922/4494/23) за позовом Фермерського господарства "Бурейчак" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Саутенка С.О. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" про стягнення збитків у розмірі 13 807 248, 00 грн. до розгляду. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання до суду заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження разом із доказами надіслання (надання) їх позивачу згідно зі ст. 250 ГПК України. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву разом із доказами надіслання (надання) їх позивачу згідно зі ст. 251 ГПК України, з урахуванням позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.12.2025 по даній справі. Встановлено позивачу строк 5 днів з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив разом із доказами надсилання (надання) її відповідачу згідно зі ст. 251 ГПК України, з урахуванням позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.12.2025 по даній справі. Встановлено відповідачу строк 5 днів з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечень на цю відповідь разом із доказами надсилання (надання) їх позивачу згідно зі ст. 251 ГПК України, з урахуванням позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.12.2025 по даній справі. Встановлено третім особам строк для подання пояснень по суті позову, оформлених відповідно до ст. 168 ГПК України, - протягом десяти днів з дня отримання ухвали, з урахуванням позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.12.2025 по даній справі.
09.01.2026 до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" надійшли пояснення у справі (вх.№683).
09.01.2026 до суду від ліквідатора Фермерського господарства «Бурейчак» арбітражного керуючого Саутенка С.О. надійшла заява (вх.№694) про збільшення розміру позовних вимог з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, який підлягає сплаті у зв`язку із збільшенням розміру позовних вимог по справі №922/1909/23 (922/4494/23), до моменту ухвалення рішення суду у вказаній справі.
13.01.2026 до суду від представника відповідача надійшла заява (вх.№958) з запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
15.01.2026 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№1226).
Ухвалою суду від 15.01.2026 позовну заяву Фермерського господарства "Бурейчак", в особі ліквідатора арбітражного керуючого Саутенка С.О. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" про стягнення збитків у розмірі 13 807 248, 00 грн. залишено без руху після відкриття провадження.
Надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження , шляхом надання до суду:
- доказів наявності електронного кабінету юридичної особи позивача Фермерського господарства "Бурейчак".
Попереджено позивача про те, що не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, згідно частини тринадцятої статті 176 ГПК України має наслідком залишенням позовної заяви без розгляду.
19.01.2026 до суду від арбітражного керуючого Саутенка С.О. надійшла заява (вх.№ 1447/26) про усунення недоліків позовної заяви, в якому останній повідомляє про наявність у арбітражного керуючого зареєстрованого електронного кабінету в ЄСІТС.
20.01.2026 до суду від арбітражного керуючого Саутенка С.О. надійшли доповнення до заяви про усунення недоліків (вх.№1646/26) з додатком у вигляді доказів наявності електронного кабінету юридичної особи позивача Фермерського господарства "Бурейчак".
21.01.2026 до суду від арбітражного керуючого Саутенка С.О. надійшла відповідь на відзив (вх.№1758). 
Ухвалою суду від 21.01.2026 продовжено розгляд справи №922/1909/23 (922/4494/23). Задоволено заяву представника відповідача (вх.№958 від 13.01.2026) про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №922/1909/23 (922/4494/23) за правилами загального позовного провадження. Постановлено розгляд справи здійснювати зі стадії відкриття провадження у справі. Призначено підготовче засідання на "17" лютого 2026 р. о (б) 14:40 год. Запропоновано учасникам справи в порядку ст.ст. 161, 169 ГПК Україну до дати судового засідання подати до суду додаткові пояснення на заяву ліквідатора Фермерського господарства «Бурейчак» арбітражного керуючого Саутенка С.О. (вх.№694) про збільшення розміру позовних вимог, та клопотання про відстрочення сплати судового збору.
27.01.2026 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх.№ 2142).
27.01.2026 до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" надійшли додаткові пояснення у справі (вх.№2208).
09.02.2026 до суду від відповідача надійшло клопотання (вх.№3205) про долучення доказів з додатком. 
13.02.2026 до суду від арбітражного керуючого Саутенка С.О. надійшли додаткові пояснення (вх.№ 3701).
В підготовчому засіданні 17.02.2026 судом постановлено протокольну ухвалу про прийняття до розгляду та долучення до матеріалів справи додаткових пояснень (вх.№3205 від 09.02.2026, вх.№3701 від 13.02.2026).
В підготовчому засіданні 17.02.2026 судом постановлено протокольну ухвалу про прийняття до розгляду заяву позивача (вх.№694 від 09.01.2026) та розгляд справи постановлено здійснювати з урахуванням цієї заяви з огляду на наступне.
Відповідно до п.2 ч. 2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Частиною 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2024 у справі № 657/1024/16-ц зазначила, що в разі надходження до суду такої заяви суд виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову. Оскільки предмет позову кореспондує зі способами захисту права, які визначені, зокрема, статтею 16 ЦК України, то зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, що може полягати в обранні позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права в межах спірних правовідносин, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки в разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом. Верховний Суд у постанові від 26.11.2024 у справі №910/15342/23 зазначив, що одночасна зміна підстав і предмета позову є тоді, коли фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом. Заяву про зміну предмета або підстав позову можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави) і норми права (юридичні підстави), які позивач первісно не визначив підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами. Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права. Подібні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 13.08.2024 у справі № 914/3080/20. Дослідивши заяву позивача (вх.№694 від 09.01.2026), суд дійшов висновку, що вона подана з дотриманням вимог Господарського процесуального кодексу України, у межах процесуальних строків та до закінчення підготовчого провадження.
Крім того, беручи до уваги майновий стан позивача, його перебування у процедурі ліквідації, дію воєнного стану в Україні, а також те, що ухвалою суду від 16.11.2023 у даній справі сплату судового збору вже було відстрочено до ухвалення рішення у справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність відстрочення сплати судового збору, пов`язаного зі збільшенням розміру позовних вимог, до ухвалення судового рішення, у зв`язку з чим у підготовчому засіданні 17.02.2026 судом, керуючись ст. 8 Закону України «Про судовий збір», постановлено протокольну ухвалу, якою задоволено клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору та відстрочено позивачу сплату судового збору, що підлягає сплаті у зв`язку зі збільшенням розміру позовних вимог, до ухвалення судового рішення у справі.
В підготовчому засіданні 17.02.2026 постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на підставі п.3 ч.2 ст. 183 ГПК України на 10 березня 2026 року о (б) 15:20 год. 
17.02.2026, після проведення підготовчого засідання, до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення (вх.№3986).
В підготовчому засіданні 10.03.2026 постановлено протокольні ухвали:
- про прийняття до розгляду та долучення до матеріалів справи додаткових пояснень Товариства з обмеженою відповідальністю "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" (вх.№3986 від 17.02.2026);
- про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України;
- про відкладення підготовчого засідання на підставі ст.ст. 6, 42, 182, 232-235 ГПК України на 07 квітня 2026 року о(б) 16:00 год.
Запропоновано учасникам справи в порядку ст.ст. 161, 169 ГПК Україну до 03.04.2026 включно подати письмові пояснення, в яких викласти правову позицію щодо прийнятих до розгляду та долучених до матеріалів справи додаткових пояснень Товариства з обмеженою відповідальністю "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" (вх.№3986 від 17.02.2026).
18.03.2026 до суду від арбітражного керуючого Саутенка С.О. надійшли додаткові пояснення (вх.№ 6571).
В підготовчому засіданні 07.04.2026 ухвалою суду залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дмитрович» (62501, Харківська обл., Вовчанський р-н, місто Вовчанськ, вул. Короленка, буд. 71, код ЄДРПОУ 41220467). Позивачу протягом 2-ох днів з моменту отримання даної ухвали постановлено направити Товариству з обмеженою відповідальністю "Дмитрович» (62501, Харківська обл., Вовчанський р-н, місто Вовчанськ, вул. Короленка, буд. 71, код ЄДРПОУ 41220467) копію позовної заяви із додатками, а також заяву (вх.№694 від 09.01.2026) про збільшення розміру позовних вимог та зміну підстав позову з додатками. Докази направлення надати суду. Встановлено третій особі строк на подання до суду пояснень - п`ять днів з дня отримання даної ухвали суду. На підставі ст.ст. 161, 169 ГПК України запропоновано ліквідатору позивача подати додаткові пояснення протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали, в яких викласти правову позицію щодо наведених в цій ухвалі обставин, а також повідомити про наявність чи відсутність факту отримання коштів у сумі 6 137 820,00 грн. У разі підтвердження факту отримання зазначених коштів ліквідатору позивача необхідно надати відомості щодо їх подальшого руху та використання із поданням відповідних доказів на підтвердження таких обставин. Відкладено підготовче засідання на 21.04.2026 о 14:00 год.
В вищезазначеній ухвалі судом встановлено, що як вбачається з постанови Верховного Суду від 18 грудня 2025 року у справі № 922/1909/23 (922/4494/23) на обґрунтування обставини відображення у внутрішніх документах посилання на ФГ "Бурейчак" у частині належності спірного зерна, відповідач пояснив, що після закінчення тимчасової окупації Вовчанської міської територіальної громади, у відповідача існувало припущення, що спірне зерно пшениці може належати позивачу. Зазначене зумовлене тим, що у межах кримінального провадження № 22022220000003018 від 27.09.2022, у період окупації працівники ФГ "Бурейчак" за вказівкою його засновника ОСОБА_2 завозили пшеницю на територію ТОВ "Вовчанський КХП". Однак Товариство не мало підстав достовірно вважати позивача власником спірного зерна пшениці через те, що, як було підтверджено у межах кримінального провадження № 22022220000003018 від 27.09.2022, "… ОСОБА_2 незаконно був призначений окупаційною владою тимчасовим адміністратором сільськогосподарських підприємств, власники які виїхали на підконтрольну територію України, що, в свою чергу, свідчить про те, що останній мав змогу збирати врожай з полів підприємств, які йому не належать" .
З урахуванням викладених вище правових висновків Верховного Суду, з метою всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, а також встановлення істини та власника спірного зерна пшениці, судом було направлено запити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичних осіб ТОВ «Трайгон» та ТОВ «Дмитрович» для вирішення питання про можливість їх залучення до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.
Водночас, відповідно до отриманої відповіді з Єдиного державного реєстру, встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Трайгон» у зазначеному реєстрі не зареєстроване, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для його залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
Разом з тим, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру, товариство з обмеженою відповідальністю «Дмитрович» є зареєстрованою юридичною особою, а тому з огляду на характер спірних правовідносин та можливий вплив рішення у даній справі на права та обов`язки зазначеного товариства, суд дійшов висновку про наявність підстав для залучення ТОВ «Дмитрович» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.
10.04.2026 на виконання вимог ухвали суду від 07.04.2026 до суду від арбітражного керуючого Саутенка С.О. надійшли докази направлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Дмитрович» копії позовної заяви із додатками, а також заяви (вх.№694 від 09.01.2026) про збільшення розміру позовних вимог.
16.04.2026 до суду від арбітражного керуючого Саутенка С.О. надійшли додаткові пояснення (вх.№9196).
17.04.2026 до суду від відповідача надійшла заява (вх.№9247).
Судове засідання, призначене на 21.04.2026, не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Усатого В.О. в період з 17.04.2026 по 23.04.2026 включно на лікарняному.
Враховуючи усунення обставин, які перешкоджали виконанню обов`язків суддів, а саме після повернення судді з лікарняного, ухвалою суду від 24.04.2026, крім іншого, призначено підготовче засідання на "13" травня 2026 р. о 11:20 год.
В підготовчому засіданні 13.05.2026 постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на підставі ст.ст. 6, 42, 182, 232-235 ГПК України на 19 травня 2026 року о(б) 17:20 год.
18.05.2026 до суду від арбітражного керуючого Саутенка С.О. надійшла заява (вх.№ 11887), в якій останній не заперечує проти проведення процедури врегулювання спору за участю судді у справі № 922/1909/23 (922/4494/23).
19.05.2026 до суду від відповідача надійшла заява (вх.№12040), в якій останній не надає свою згоду на проведення процедури врегулювання спору за участю судді у справі № 922/1909/23 (922/4494/23).
Згідно з частиною 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд: 1) оголошує склад суду, а також прізвища секретаря судового засідання, перекладача, спеціаліста, з`ясовує наявність підстав для відводів; 2) з`ясовує, чи бажають сторони укласти мирову угоду, передати справу на розгляд третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді; 3) у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; 4) вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше; 5) може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; 6) з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; 7) з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; 8) вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста; 9) за клопотанням учасників справи вирішує питання про забезпечення позову, про зустрічне забезпечення; 10) вирішує заяви та клопотання учасників справи; 11) направляє судові доручення; 12) встановлює строки для подання відповіді на відзив та заперечення; 13) встановлює строк для подання пояснень третіми особами та відповіді учасників справи на такі пояснення; 14) встановлює строки та порядок врегулювання спору за участю судді за наявності згоди сторін на його проведення; 15) встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання; 16) з`ясовує розмір заявлених сторонами судових витрат; 17) вирішує питання про колегіальний розгляд справи; 18) призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті; 19) здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.
Згідно з частиною 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду; закриття провадження у справі; закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Враховуючи те, що судом остаточно з`ясований предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників справи; з`ясовані заперечення проти позовних вимог; визначені обставини справи, які підлягають встановленню, та зібрані відповідні докази; вчинені усі дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті, у зв`язку з чим в підготовчому засіданні 19.05.2026 постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 03 червня 2026 року о(б) 15:00 год. 
У судовому засіданні 03.06.2026 ліквідатор підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.
У судовому засіданні 03.06.2026 представниця відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та просила суд відмовити у задоволенні позову, а також вирішити питання про поворот виконання скасованого судового рішення та постанови, ухвалених у цій справі.
У судовому засіданні 03.06.2026 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" підтримав позовну вимоги в повному обсязі, просив суд позов задовольнити. 
Інші учасники справи в судове засідання 03.06.2026 року не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.
Суд зазначає, що процесуальні документи у цій справі направлялись всім учасникам судового процесу, що підтверджуються інформацією із КП "Діловодство спеціалізованого суду".
Крім цього, процесуальні документи щодо розгляду даної справи офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) та знаходяться у вільному доступі, а також на виконання ч. 1 ст. 122 ГПК України оприлюднені судом на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відтак, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також судом надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Право особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
За висновками суду, в матеріалах справи достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними матеріалами.
Враховуючи положення ст.ст.13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглянути справу.
03.06.2026 судом проголошено скорочене рішення (вступну та резолютивну частини).
Суд вважає необхідним окремо зазначити, що за змістом ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, розумні строки розгляду справи судом. Наведені конституційні засади означають, серед іншого, неприпустимість таких дій суду щодо строку розгляду справи, що не мають об`єктивного та розумного обґрунтування. Відповідно до статті 114 Господарського процесуального кодексу України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства. Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України"). Строки розгляду справи в порядку загального позовного провадження врегулювані розділом ІІІ ГПК України. Так, у відповідності до ч. 3 ст. 177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду. В свою чергу, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 195 ГПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Водночас, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" ( із змінами) від 24 лютого 2022 року за № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. За змістом статей 10,12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя в Україні в умовах воєнного стану має здійснюватися у повному обсязі, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Радою суддів України 02 березня 2022 року опубліковано рекомендації щодо роботи суддів в умовах воєнного стану, з урахуванням яких керівництвом Господарського суду Харківської області тимчасово до усунення вищезазначених обставин встановлено певний порядок роботи. Відповідно до частини 1 та 2 статті Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений з об`єктивних причин вийти за межі строку, встановленого ст.ст. 177, 195 Господарського процесуального кодексу України і які з урахуванням вищезазначених обставин у даному випадку не є розумними. При цьому, суд здійснив усі необхідні дії для розгляду справи, а в матеріалах справи достатньо матеріалів для вирішення спору по суті.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.
У провадженні Господарського суду Харківської області на стадії ліквідаційної процедури перебуває справа № 922/1909/23 про банкрутство Фермерського господарства "Бурейчак" (далі - ФГ "Бурейчак").
Розмір визнаних Господарським судом Харківської області вимог ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" (далі - ТОВ "ТБ "Новаагро") до боржника - ФГ "Бурейчак" становить 6 274 792, 38 грн, які виникли у зв`язку з укладанням між ТОВ "ТБ "Новаагро" (покупець за договором) та ФГ "Бурейчак" (постачальник за договором) договору поставки № 0302ПФ від 03.02.2022.
Відповідно до умов договору, постачальник зобов`язався поставити, а покупець оплатити і прийняти товар, а саме пшеницю у кількості 837,414 тонн (± 5 % на вибір покупця) загальною вартістю 5 526 928,88 грн (разом з ПДВ) на умовах CPT - елеватор ТОВ "АПК "Новаагро" (Харківська обл., Великобурлуцький район, смт Великий Бурлук) згідно з "Інкотермс-2010".
21.02.2022 між сторонами на забезпечення виконання договору було укладено Аграрну розписку.
Відповідно до пункту 5 Аграрної розписки зазначено, що в забезпечення зобов`язань за Аграрною розпискою ФГ "Бурейчак" передає в заставу майбутній врожай пшениці озимої з земельних ділянок у межах Вовчанського району Харківської області. На день збору врожаю предметом застави стає відповідна кількість зібраної сільськогосподарської продукції в загальному обсязі не менше 837,414 тон, що буде вирощена на земельних ділянках, розташованих у Чугуївському (колишньому - Вовчанському) районі Харківської області.
На виконання умов договору ТОВ "ТБ "Новаагро" було перераховано на користь ФГ "Бурейчак" попередню оплату у загальному розмірі 5 000 000,00 грн.
ФГ "Бурейчак" у встановлений строк товар не передало.
У зв`язку з невиконанням зобов`язань з повернення попередньої оплати ТОВ "ТБ "Новаагро" звернувся до суду з відповідним позовом.
06.12.2022 Господарський суд Харківської області ухвалив рішення у справі № 922/1367/22 про стягнення з ФГ "Бурейчак" на користь ТОВ "ТБ "Новаагро" 5 000 000,00 грн попередньої оплати, 498 630,14 грн штрафу, 497 095,89 грн процентів річних та 89 936,09 грн судового збору.
На виконання рішення видано накази і відкрито виконавчі провадження.
У межах виконавчого провадження №71515182 від 07.04.2023 представник ФГ "Бурейчак" - головний бухгалтер Борисова Н.В. надала декларацію про доходи та майно юридичної особи, в якій зазначено, що майно боржника знаходиться на зберіганні у ТОВ "Вовчанський КХП", а саме: озима пшениця врожаю 2022 року в загальній кількості 2 380,56 тонн.
У межах виконавчого провадження боржником - ФГ "Бурейчак" надано довідку щодо наявності на балансі озимої пшениці у кількості 2 380,560 тонн балансовою вартістю 6 870 296,16 грн, яка знаходиться на відповідальному зберіганні ТОВ "Вовчанський КХП".
Боржник вказує, що товар в даній кількості планувався бути поставленим за договором поставки № 0302ПФ від 03.02.2022 та може бути використаний в рахунок виконання рішення Господарського суду від 03 грудня 2022 року у справі № 922/1367/22.
Починаючи з 24.02.2022 Вовчанська міська територіальна громада Чугуївського району Харківської області перебувала в тимчасовій окупації, а починаючи з 16.07.2022 виробничі складські приміщення ТОВ "Вовчанський КХП" були захоплені разом із підприємством місцевою окупаційною адміністрацією країни-агресора та до 11.09.2022 перебувало в окупації, а з 11.09.2022 - перебуває в зоні активних бойових дій, що підтверджується довідкою Вовчанської міської військової адміністрації Чугуївського району Харківської області №206 від 27.02.2023.
21.07.2022, у зв`язку із фізичним захопленням збройними формуваннями Російської Федерації, виробничих потужностей, ТОВ "Вовчанський КХП" з 22.07.2022 була призупинена господарська діяльність.
Наказом директора ТОВ "Вовчанський КХП" № 1-21/07/22 від 21.07.2022 "Про призупинення діяльності підприємства" доручено з 22 липня 2022 року призупинити будь-яку господарську діяльність на території ТОВ "Вовчанський КХП" до можливості відновити роботу ТОВ "Вовчанський КХП", але на строк не більше ніж період дії воєнного стану або до моменту припинення тимчасової окупації Вовчанської міської територіальної громади (в залежності від того, яка подія відбудиться пізніше); під час призупинення діяльності ТОВ "Вовчанський КХП" звільнити працівників від обов`язку бути присутніми на віддалених робочих місцях та на робочих місцях на території підприємства; за можливості директору. ОСОБА_1 забезпечити доведення змісту цього наказу до працівників за допомогою менеджерів або електронної пошти.
15.09.2022 після звільнення Збройними Силами України території Вовчанської міської територіальної громади та міста Вовчанськ, з 16.09.2022 було частково відновлено господарську діяльність ТОВ "Вовчанський КХП".
Як зазначав відповідач, після відновлення господарської діяльності підприємство виявило на своїх складах близько 20 000 тонн зерна, що йому не належало, частина з якого була повернута його власникам. Водночас щодо 4 223,340 тонн виявленої пшениці не вдалося знайти власника, оскільки щодо нього були відсутні документи на підтвердження права власності на неї.
15.03.2023 відповідачем було прийнято рішення єдиного учасника ТОВ "Вовчанський КХП" №15/03/23 та на його виконання - наказ ТОВ "Вовчанський КХП" №01-16/03/22 від 16.03.2023 про реалізацію третім особам зерна пшениці невстановленої належності у орієнтовній кількості 4 223,340 тонн, керуючись , крім іншого, главою 79 Цивільного кодексу України.
На підставі договорів поставки сільськогосподарської продукції №VEL-140423-TEX від 14.04.2023, №VEL-190423-TEX від 19.04.2023, №VEL-260423-TEX від 26.04.2023 відповідач відчужив ТОВ "Трайгон-експорт" зерно пшениці в загальному обсязі 2 360,7 тонн.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником ТОВ "Вовчанський КХП" є Агроміно А/Т (резидентство Чеська Республіка, місцезнаходження : Чеська Республіка, 14300, м. Прага 4, Морджани, вул. Хурнаєвова, 1217/10).
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником ТОВ "Трайгон-експорт" є, крім інших, Агроміно А/Т (резидентство Чеська Республіка, місцезнаходження : Чеська Республіка, 14300, м. Прага 4, Морджани, вул. Хурнаєвова, 1217/10).
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.
Згідно ч. 1 статті 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.
Відповідно до положень ч. 1 статті 184 ЦК України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними.
Згідно із ч. 2 статті 184 ЦК України річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.
Відповідно ч. 1 ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.
Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Верховний Суд у постанові від 18 грудня 2025 року, скасовуючи постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.06.2024 та рішення Господарського суду Харківської області від 04.04.2024 у справі № 922/1909/23 (922/4494/23), зазначив, що у судів були відсутні підстави для визнання встановленими обставин укладення між сторонами договору зберігання зерна. Водночас, на думку суду касаційного суду, спірні відносини можуть за наявності доказів фактичного знаходження майна, належного позивачеві, у володінні відповідача кваліфікуватися за главою 83 ЦК України, але така кваліфікація у даному випадку вимагає дослідження наявних у справі доказів у цьому світлі та надання можливості сторонами спору надати свої доводи та міркування з цього питання.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.
Щодо обставин знаходження спірного зерна, належного позивачеві, у володінні відповідача.
З аналізу матеріалів справи вбачається та підтверджується учасниками судового процесу, з 24.02.2022 по 12.09.2022 м. Вовчанськ перебувало під окупацією збройних сил російської федерації, що підтверджується Переліком територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року, та Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309.
З 16.07.2022 виробничі складські приміщення відповідача були захоплені разом із підприємством місцевою окупаційною адміністрацією країни-агресора та до 11.09.2022 перебували в окупації, а з 11.09.2022 перебувають в зоні активних бойових дій, що підтверджується довідкою Вовчанської міської військової адміністрації Чугуївського району Харківської області № 206 від 27.02.2023.
Наказом директора ТОВ "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" №1-21/07/22 від 21.07.2022 "Про призупинення діяльності підприємства" доручено з 22 липня 2022 року призупинити будь-яку господарську діяльність на території ТОВ "Вовчанський КХІ" до можливості відновити роботу ТОВ "Вовчанський КХІ", але на строк не більше ніж період дії воєнного стану або до моменту припинення тимчасової окупації Вовчанської міської територіальної громади (в залежності від того, яка подія відбудиться пізніше); під час призупинення діяльності ТОВ "Вовчанський КХП" звільнити працівників від обов`язку бути присутніми на віддалених робочих місцях та на робочих місцях на території підприємства; за можливості директору. ОСОБА_1 забезпечити доведення змісту цього наказу до працівників за допомогою менеджерів або електронної пошти.
Як встановлено судом та визнається самим відповідачем, 15.09.2022 після звільнення Збройними Силами України території Вовчанської міської територіальної громади та міста Вовчанськ, з 16.09.2022 було частково відновлено господарську діяльність ТОВ "Вовчанський КХП".
Як зазначав відповідач, після відновлення господарської діяльності підприємство виявило на своїх складах близько 20 000 тонн зерна, що йому не належало, частина з якого була повернута його власникам. Водночас щодо 4 223,340 тонн виявленої пшениці не вдалося знайти власника, оскільки щодо нього були відсутні документи на підтвердження права власності на неї.
15.03.2023 відповідачем було прийнято рішення єдиного учасника ТОВ "Вовчанський КХП" №15/03/23 та на його виконання - наказ ТОВ "Вовчанський КХП" №01-16/03/22 від 16.03.2023 про реалізацію третім особам зерна пшениці невстановленої належності у орієнтовній кількості 4 223,340 тонн , керуючись , крім іншого, главою 79 Цивільного кодексу України.
На підставі договорів поставки сільськогосподарської продукції №VEL-140423-TEX від 14.04.2023, №VEL-190423-TEX від 19.04.2023, №VEL-260423-TEX від 26.04.2023 відповідач відчужив ТОВ "Трайгон-експорт" зерно пшениці в загальному обсязі 2 360,7 тонн.
З огляду на обставини спору, при дослідженні наданих сторонами доказів та наданні правової оцінки, слід враховувати специфіку правовідносин, неординарність обставин спору, що обумовлено перебуванням м. Вовчанськ з 24.02.2022 по 12.09.2022 під окупацією збройних сил Російської Федерації.
Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
При цьому відповідно до статті 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
У пунктах 1-3 частини першої статті 237 ГПК передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.
Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.
На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).
17.10.2019 набув чинності Закон від 20.09.2019 №132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким внесено зміни до ГПК України, зокрема змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову "Вірогідність доказів", викладено її у новій редакції, та фактично впроваджено в господарський процес новий стандарт доказування "вірогідності доказів".
Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Відповідно до статті 79 ГПК наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 08.11.2023 у справі № 16/137б/83б/22б (910/12422/20)).
Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Такий підхід узгоджується також з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 ГПК).
Верховний Суд у постановах від 07.03.2023 у справі № 922/3289/21 та від 01.12.2022 у cправі № 910/13769/21, зазначив, що стандарт "вірогідності доказів" не нівелює обов`язок суду щодо оцінки доказів в порядку статті 86 ГПК України з урахуванням надання оцінки допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності. Таким чином, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених у статті 86 ГПК України, щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.
На підтвердження обставини належності спірної пшениці у кількості 2380, 560 тонн ФГ "Бурейчак" матеріали справи містять, крім іншого, наступні документи:
- декларацію про доходи та майно боржника юридичної особи, відповідно до якої вказана кількість зерна знаходиться на зберіганні ТОВ "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" ;
- копію ухвали Господарського суду Харківської області від 17.07.2023 у справі № 922/1909/23, якою накладено арешт на зерно (озиму пшеницю) у кількості 2380,560 тонн врожаю 2022 року, яке належить ФГ "Бурейчак" (ідентифікаційний код 40698807, місцезнаходження: 62512, Харківська обл., Чугуївський р-н, село Землянки, вулиця Східна, будинок 33) та перебуває на зберіганні ТОВ "Вовчанський КХП" (ідентифікаційний код 31690744, місцезнаходження: 62501, Харківська обл., місто Вовчанськ, вулиця Ігнатьєва, будинок 42); зобов`язано ТОВ "Вовчанський КХП" (ідентифікаційний код 31690744, місцезнаходження: 62501, Харківська обл., місто Вовчанськ, вулиця Ігнатьєва, будинок 42) передати зерно (озиму пшеницю) у кількості 2380,560 тонн врожаю 2022 року, яке належить ФГ "Бурейчак" (ідентифікаційний код 40698807, місцезнаходження: 62512, Харківська обл., Чугуївський р-н, село Землянки, вулиця Східна, будинок 33) на зберігання ТОВ "ТБ "Новаагро" (ідентифікаційний код 39820081, місцезнаходження: 61002, місто Харків, вулиця Чернишевська, 66) за адресою Харківська область, Чугуївський район, смт. Новопокровка, вулиця ім. В.Вєсіча, 1 та/або Харківська область, Чугуївський район, с-ще Залізниче, провулок Перемоги, 1 та/або Харківська область, Лозівський район, смт. Орілька, вул. Індустріальна, 12.
З приводу вищезазначених доказів слід зазначити, що рішенням Господарського суду Харківської області від 06.12.2022 у справі № 922/1367/22 задоволено позов ТОВ "ТБ "Новаагро" до ФГ "Бурейчак"; стягнуто 5 000 000, 00 грн попередньої оплати, 498 630, 14 грн штрафу, 497 095, 89 грн процентів річних.
На виконання рішень видано накази і відкрито виконавчі провадження №71515182 та №71515245.
У межах виконавчого провадження № 71515182 від 07.04.2023 представник ФГ "Бурейчак" - головний бухгалтер надала декларацію про доходи та майно юридичної особи, в якій зазначено, що майно боржника знаходиться на зберіганні у ТОВ "Вовчанський КХП", а саме: озима пшениця врожаю 2022 року в загальній кількості 2 380,56 тонн.
У межах виконавчого провадження боржником - ФГ "Бурейчак" надано довідку, з якої вбачається, що на балансі у останнього знаходиться озима пшениця у кількості 2 380,560 тонн балансовою вартістю 6 870 296,16 грн, який знаходиться на відповідальному зберіганні ТОВ "Вовчанський комбінат хлібопродуктів".
29.05.2023 ухвалою Господарського суду Харківської області відкрито провадження у справі № 922/1909/23 про банкрутство ФГ "Бурейчак". Визнано розмір вимог ініціюючого кредитора - ТОВ "ТБ "Новаагро" у сумі 6 274 792, 38 грн.
04.07.2023 ініціюючий кредитор звернувся до суду із заявою, в якій просив суд вжити заходів забезпечення вимог кредиторів шляхом накладення арешту на зерно (озиму пшеницю) у кількості 2 380,560 тонн врожаю 2022 року, яке належить ФГ "Бурейчак" та перебуває на зберіганні ТОВ "Вовчанський КХП; зобов`язати ТОВ "Вовчанський КХП" передати зерно (озиму пшеницю) у кількості 2 380,560 тонн врожаю 2022 року, яке належить ФГ "Бурейчак" на зберігання ТОВ "ТБ "Новаагро".
17.07.2023 ухвалою Господарського суду Харківської області від у справі № 922/1909/23 заяву ТОВ "ТБ "Новаагро" про забезпечення вимог кредиторів задоволено. Надалі така ухвала була скасована постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.09.2023 у справі № 922/1909/23. 
Суд не вважає за можливе враховувати встановлені у вищезазначеній ухвалі обставини, які прямо чи опосередковано підтверджують обставини належності позивачу спірного зерна, оскільки ця ухвала була скасована постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.09.2023 у справі № 922/1909/23.
Також, судом встановлено, що матеріали справи містять товарно-транспортні накладні № 1 від 27.07.2022, № 2 від 27.07.2022, № 3 від 30.07.2022, № 4 від 29.07.2022, № 5 від 31.07.2022, № 6 від 27.07.2022, № 7 від 29.07.2022, № 8 від 29.07.2022, № 9 від 30.07.2022, № 10 від 30.07.2022, № 11 від 30.07.2022, № 12 від 31.07.2022, № 13 від 31.07.2022, № 15 від 01.08.2022, № 18 від 31.07.2022, № 23 від 31.07.2022, № 24 від 31.07.2022, № 25 від 31.07.2022, № 26 від 01.08.2022, №27 від 01.08.2022, № 28 від 02.08.2022, № 29 від 02.08.2022, №30 від 02.08.2022, №31 від 03.08.2022, № 32 від 03.08.2022, №33 від 03.08.2022, №34 від 03.08.2022, №35 від 03.08.2022, №36 від 04.08.2022, №37 від 04.08.2022, № 38 від 04.08.2022, № 39 від 04.08.2022, № 40 від 04.08.2022, №41 від 05.08.2022, № 42 від 05.08.2022, №43 від 05.08.2022, № 44 від 05.08.2022, № 45 від 05.08.2022, № 46 від 05.08.2022, № 47 від 08.08.2022, № 48 від 08.08.2022, № 49 від 08.08.2022, № 50 від 09.08.2022, №51 від 09.08.2022, № 52 від 09.08.2022, № 53 від 10.08.2022, №54 від 10.08.2022, № 55 від 10.08.2022, № 56 від 10.08.2022, № 57 від 10.08.2022, № 58 від 11.08.2022, № 59 від 11.08.2022, №60 від 11.08.2022, № 61 від 11.08.2022, № 62 від 12.08.2022, № 63 від 12.08.2022, № 64 від 12.08.2022, № 65 від 12.08.2022, № 66 від 12.08.2022, № 67 від 12.08.2022, № 68 від 15.08.2022, №.69 від 15.08.2022, № 70 від 15.08.2022, № 71 від 15.08.2022, № 72 від 16.08.2022, № 73 від 16.08.2022, № 74 від 16.08.2022, № 75 від 17.08.2022, № 76 від 17.08.2022, № 77 від 17.08.2022, № 78 від 17.08.2022, № 79 від 18.08.2022, № 80 від 18.08.2022, № 81 від 18.08.2022, № 82 від 18.08.2022, № 83 18.08.2022, № 86 від 19.08.2022, № 84 від 18.08.2022, № 85 від 19.08.2022, № 87 від 19.08.2022, № 88 від 22.08.2022, № 89 від 22.08.2022, № 90 від 22.08.2022, № 92 від 22.08.2022, які відображають інформацію про передання відповідачу зерна - пшениці у кількості 2380,560 тонн. Суд зазначає, що вищезазначені товарно-транспортні накладні складені лише в односторонньому порядку під час призупинення діяльності ТОВ "Вовчанський КХП" , відсутні усі необхідні реквізити первинних документів згідно із Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, а тому за висновком суду, відповідні накладні не підлягають розгляду в якості прямих доказів існування між сторонами правовідносин щодо прийняття зерна пшениці.

Однак, суд враховує, крім іншого, правовідносини, що склалися між ТОВ «ТБ "Новаагро"» та ФГ «Бурейчак», поведінку ФГ «Бурейчак» у межах виконавчого провадження № 71515182 від 07.04.2023, позицію ФГ «Бурейчак», викладену у справі № 922/1909/23 щодо спірного зерна, а також відомості, зазначені у декларації про доходи та майно боржника — юридичної особи, відповідно до яких вказана кількість зерна перебуває на зберіганні у ТОВ «Вовчанський КХП».

Крім того, суд враховує, що матеріали справи містять накази ТОВ "Вовчанський комбінат хлібопродуктів":
- № 18/04/23-1 від 18.04.2023 яким було видано розпорядження провести переоформлення переведеної пшениці в нестандартну в кількості 150 000 фізичної ваги з Невідомого власника - Бурейчак ФГ на ТОВ "Вовчанський КХП" з фактичними показниками якості на час переоформлення;
- № 19/04/23-1 від 19.04.2023 яким було видано розпорядження провести переоформлення переведеної пшениці в нестандартну в кількості 999 500 фізичної ваги з Невідомого власника (Бурейчак ФГ) на ТОВ "Вовчанський КХП" з фактичними показниками якості на час переоформлення;
- № 26/04/23-1 від 26.04.2023 яким було видано розпорядження провести переоформлення переведеної пшениці в нестандартну в кількості 111 700 кг фізичної ваги з Невідомого власника (Бурейчак ФГ) на ТОВ "Вовчанський КХП" з фактичними показниками якості на час переоформлення.
З наведених наказів вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" при виданні розпорядження провести переоформлення переведеної пшениці в нестандартну в графі власника зерна ідентифіковано особу Невідомого власника, саме як Фермерське господарство "Бурейчак".
Так, на обґрунтування обставини відображення у внутрішніх документах посилання на ФГ "Бурейчак" у частині належності спірного зерна, відповідач пояснював, що після закінчення тимчасової окупації Вовчанської міської територіальної громади, у відповідача існувало припущення, що спірне зерно пшениці може належати позивачу. Зазначене зумовлене тим, що у межах кримінального провадження № 22022220000003018 від 27.09.2022, у період окупації працівники ФГ "Бурейчак" за вказівкою його засновника ОСОБА_2 завозили пшеницю на територію ТОВ "Вовчанський КХП". Однак Товариство не мало підстав достовірно вважати позивача власником спірного зерна пшениці через те, що, як було підтверджено у межах кримінального провадження № 22022220000003018 від 27.09.2022, "… ОСОБА_2 незаконно був призначений окупаційною владою тимчасовим адміністратором сільськогосподарських підприємств, власники які виїхали на підконтрольну територію України, що, в свою чергу, свідчить про те, що останній мав змогу збирати врожай з полів підприємств, які йому не належать" .
28.02.2024 відповідачем надані до суду першої інстанції додаткові письмові пояснення стосовно наданих слідчим відділом УСБУ в Харківській області доказів, в яких зазначив, що у межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 22022220000003018 від 27.09.2022 суд констатував неможливість встановити, кому належить зерно пшениці, завезене у період тимчасової окупації ФГ "Бурейчак" до ТОВ "Вовчанський комбінат хлібопродуктів", у т.ч. на підставі товарно-транспортних накладних, на які посилається ліквідатор ФГ "Бурейчак" в обґрунтування позовних вимог. Відповідно, тільки з матеріалів кримінального провадження № 22022220000003018 від 27.09.2022 вбачається, що власником цього зерна можуть щонайменше бути ФГ "Бурейчак", ТОВ "Трайгон" або ТОВ "Дмитрович" або це зерно взагалі могло бути вивезене до Російської Федерації. Отже, на думку відповідача, суд не може на підставі матеріалів цього кримінального провадження та товарно-транспортних накладних достовірно встановити, що власником спірного зерна пшениці, яке відчужило ТОВ "Вовчанський комбінат хлібопродуктів", є позивач, і, як наслідок, стягнути на його користь збитки, нібито завдані цим відчуженням.
Так, судом встановлено, що у провадженні СВ УСБ України в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22022220000003018 від 27.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.
16 листопада 2022 року ОСОБА_2 заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, тобто умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційній адміністрації держави-агресора; добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора.
Як слідує зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_2 підозрюється в тому, що будучи депутатом Вовчанської районної ради Чугуївського району Харківської області, на постійній основі надавав представникам збройних формувань держави-агресора РФ пальне, автомобілі для переміщення на них військових РФ, а також приміщення ФГ «Бурейчак», які використовувалися вказаним фермерським господарством, засновником і власником якого є ОСОБА_2 , чим здійснив передачу їм матеріальних ресурсів взамін на отримання дозволу на проведення очолюваними ним сільськогосподарськими підприємствами посівної кампанії та в подальшому збору урожаю, який було частково транспортовано на територію РФ, вантажними автомобілями з російськими номерними знаками та у супроводі військових РФ.
Крім того, зі змісту повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_2 в період липень-вересень 2022 року надав вказівку працівникам очолюваних ним підприємств здійснити збір сільськогосподарських культур, у тому числі з полів ТОВ «Трайгон», ФГ «Бурейчак» задля їх часткової подальшої передачі представникам РФ, а іншої частини для продажу на території РФ з подальшим наданням окупаційній адміністрації частини грошових коштів від продажу пшениці. Так, за вказівкою ОСОБА_2 здійснювалось подальше транспортування сільськогосподарських культур частково до ТОВ «Вовчанський КХП», а частково - на територію Білгородської області РФ.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.03.2023 у справі №953/7755/22 (н/п 1-кс/953/1741/23), крім іншого, накладено арешт на речовий доказ, а саме: на сільськогосподарську культуру - пшеницю, загальною масою 2155 тон 560 кг, яке знаходиться у ТОВ "Вовчанський КХП" (код ЄДРПОУ 31690744), шляхом встановлення заборони користування, відчуження та розпорядження майном. Постановлено передати сільськогосподарську культуру - пшеницю, загальною масою 2155 тони 560 кг на відповідальне зберігання Філії "Хлібна база 88" ДП Полтавський КХП.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03 березня 2023 року у справі №953/7755/22 (н/п 1-кс/953/1741/23) при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що пшениця є речовим доказом факту добровільного збору підозрюваним для подальшої передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, а тому відповідає ознакам речових доказів, оскільки воно може містити інформацію щодо обставин вчинення злочину, яка має значення для цього кримінального провадження і ці обставини стануть предметом перевірки під час досудового розслідування.
Відповідач стверджує, що ані слідчим, ані прокурором зміст вищезазначеної ухвали до посадових осіб відповідача доведено не було до моменту отримання запита слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області від 02.02.2024 №70/6-1321. 
05 квітня 2023 року директор ТОВ «Дмитрович» звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03 березня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22022220000003018 від 27.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, а саме сільськогосподарську культуру - пшеницю масою 2155 тон 560 кілограм. 
В обґрунтування клопотання зазначив, що він є власником ТОВ “Дмитрович”, у розпорядженні зазначеного підприємства перебувають 1160 га полів. Так, восени 2021 року ТОВ “Дмитрович” здійснило посів озимої пшениці на земельних ділянках, загальною площею 460 га, якими володіє підприємство на праві оренди. 25 липня 2022 року між ТОВ “Дмитрович” та ФГ “Бурейчак” укладений договір відповідального зберігання № 22/1, відповідно до умов якого ФГ “Бурейчак” прийняло на зберігання фуражну пшеницю озиму врожаю 2022 року, масою до 3000 тон. Відповідно до п. 1.2 Договору переданий на відповідальне зберігання товар повинен зберігатися в складських приміщеннях, які належать ОСОБА_4 на праві власності. Окрім того, ФГ “Бурейчак” отримало можливість розмістити товар, що належить ТОВ “Дмитрович” на складах, які належать ТОВ “Вовчанський комбінат хлібопродуктів” або в інших пристосованих для зберігання складських приміщеннях, про що ФГ “Бурейчак” мало обов`язково повідомити ТОВ “Дмитрович”. У період часу липень-серпень 2022 року ТОВ “Дмитрович” здійснювало збір належного йому врожаю на вищевказаних полях та відразу по мірі збирання врожаю завантажувало його в транспортні засоби ФГ “Бурейчак” для відповідального зберігання відповідно до умов договору відповідального зберігання № 22/1 від 25 липня 2022 року. Зазначає, що згодом він довідався, що ФГ “Бурейчак” заволоділо вказаним товаром, яке йому не належить, але було ввірено за вищевказаних обставин. Вказав, що ФГ “Бурейчак” здійснило транспортування озимої пшениці на територію ТОВ “Вовчанський комбінат хлібопродуктів”, при цьому під час транспортування пшениці службовими особами ФГ “Бурейчак” були складені товарно-транспортні накладні, у яких у графі “Вантажовідправник” були внесені завідомо неправдиві відомості, а саме замість ТОВ “Дмитрович” було зазначено ФГ “Бурейчак”. Унаслідок внесення неправдивих відомостей у товарно-транспортні накладні пшениця, яку передав ФГ “Бурейчак” на зберігання до ТОВ “Вовчанський комбінат хлібопродуктів”, за документами належить ФГ “Бурейчак”, а не її законному власнику ТОВ “Дмитрович”. Зазначив, що між ФГ “Бурейчак”та ТОВ “Вовчанський комбінат хлібопродуктів” був укладений договір складського зберігання зерна, на підтвердження якого службові особи ФГ “Бурейчак” отримали складські документи, у яких зазначена інформації про те, що озима пшениця прийнята від ФГ “Бурейчак”. При цьому керівник ФГ “Бурейчак” не передав вказані складські документи законному власнику пшениці - ТОВ “Дмитрович” та таким чином отримав реальну можливість самостійно розпоряджатися ввіреним йому майном. Внаслідок вищевказаних дій ТОВ “Дмитрович” була завдана матеріальна шкода у виді втрати права власності на належний товариству урожай, що за приблизними оцінками складає ринкову вартість 2500 тони пшениці. Вказав, що у подальшому йому стало відомо про те, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03 березня 2023 року накладений арешт на сільськогосподарську культуру - пшеницю масою 2155 тон 560 кілограм, яка знаходиться у ТОВ “Вовчанський КХП” та яку завіз туди ОСОБА_4 , проте належить ТОВ “Дмитрович”.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09 травня 2023 у справі №953/7755/22 (н/п 1-кс/953/2525/23) клопотання директора ТОВ “Дмитрович” про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22022220000003018 від 27.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України - повернуто.
В вищезазначеній ухвалі слідчий судді дійшов висновку, що директор ТОВ «Дмитрович» , звернувшись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту, не долучив до матеріалів клопотання документи на підтвердження свого процесуального статусу у даному кримінальному провадженні, а також доказів того, що він є дійсним і єдиним власником (володільцем) арештованого майна чи їх представником або добросовісним користувачем такого майна, враховуючи ту обставину, що з матеріалів кримінального провадження № 22022220000003018 від 27.09.2022, зокрема зі змісту протоколів допиту свідків вбачається, що за вказівкою ОСОБА_4 здійснювався, у тому числі з полів ТОВ «Трайгон», ФГ «Бурейчак» збір сільськогосподарських культур задля їх часткової подальшої передачі представникам РФ, а іншої частини для продажу на території РФ з подальшим наданням окупаційній адміністрації частини грошових коштів від продажу пшениці.
Як вбачається з постанови Верховного Суду від 18 грудня 2025 року у справі № 922/1909/23 (922/4494/23) на обґрунтування обставини відображення у внутрішніх документах посилання на ФГ "Бурейчак" у частині належності спірного зерна, відповідач пояснив, що після закінчення тимчасової окупації Вовчанської міської територіальної громади, у відповідача існувало припущення, що спірне зерно пшениці може належати позивачу. Зазначене зумовлене тим, що у межах кримінального провадження № 22022220000003018 від 27.09.2022, у період окупації працівники ФГ "Бурейчак" за вказівкою його засновника ОСОБА_2 завозили пшеницю на територію ТОВ "Вовчанський КХП". Однак Товариство не мало підстав достовірно вважати позивача власником спірного зерна пшениці через те, що, як було підтверджено у межах кримінального провадження № 22022220000003018 від 27.09.2022, "… ОСОБА_2 незаконно був призначений окупаційною владою тимчасовим адміністратором сільськогосподарських підприємств, власники які виїхали на підконтрольну територію України, що, в свою чергу, свідчить про те, що останній мав змогу збирати врожай з полів підприємств, які йому не належать" . 28.02.2024 відповідачем надані до суду першої інстанції додаткові письмові пояснення стосовно наданих слідчим відділом УСБУ в Харківській області доказів, в яких зазначив, що у межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 22022220000003018 від 27.09.2022 суд констатував неможливість встановити, кому належить зерно пшениці, завезене у період тимчасової окупації ФГ "Бурейчак" до ТОВ "Вовчанський комбінат хлібопродуктів", у т.ч. на підставі товарно-транспортних накладних, на які посилається ліквідатор ФГ "Бурейчак" в обґрунтування позовних вимог. Відповідно, тільки з матеріалів кримінального провадження № 22022220000003018 від 27.09.2022 вбачається, що власником цього зерна можуть щонайменше бути ФГ "Бурейчак", ТОВ "Трайгон" або ТОВ "Дмитрович" або це зерно взагалі могло бути вивезене до Російської Федерації. Отже, на думку відповідача, суд не може на підставі матеріалів цього кримінального провадження та товарно-транспортних накладних достовірно встановити, що власником спірного зерна пшениці, яке відчужило ТОВ "Вовчанський комбінат хлібопродуктів", є позивач, і, як наслідок, стягнути на його користь збитки, нібито завдані цим відчуженням.
З урахуванням викладених вище правових висновків Верховного Суду, з метою всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, а також встановлення ІСТИНИ та власника спірного зерна пшениці, судом було направлено запити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичних осіб ТОВ «Трайгон» та ТОВ «Дмитрович» для вирішення питання про можливість їх залучення до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.
Водночас, відповідно до отриманої відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань , встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Трайгон» у зазначеному реєстрі НЕ зареєстроване, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для його залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
Разом з тим, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру, товариство з обмеженою відповідальністю «Дмитрович» є зареєстрованою юридичною особою, а тому з огляду на характер спірних правовідносин та можливий вплив рішення у даній справі на права та обов`язки зазначеного товариства, суд дійшов висновку про наявність підстав для залучення ТОВ «Дмитрович» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, у зв`язку з чим в підготовчому засіданні 07.04.2026 ухвалою суду залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дмитрович». Вказана ухвала направлялась судом як і на адресу юридичної особи зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, так і на адресу її керівника, однак товариство не скористалось своїм процесуальним правом на подачу відповідних пояснень по суті спору. 
Крім того, судом враховується, що договір відповідального зберігання № 22/1 від 25 липня 2022 року між ТОВ “Дмитрович” та ФГ “Бурейчак”, яким обґрунтовувалось клопотання директора ТОВ "Дмитрович" про скасування ухвали про арешт спірного зерна, був укладений в період, коли Вовчанська міська територіальна громада Чугуївського району Харківської області разом з містом Вовчанськ перебувала під тимчасовою окупацією Російської Федерації, а отже цей правочин є нікчемним в силу Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".
Підсумовуючи викладене, суд встановив, що ТОВ «Дмитрович» не надало належних і допустимих доказів на підтвердження права власності на спірне майно та не ставило під сумнів у цій справі право власності позивача на зазначене майно. Крім того, ТОВ «Трайгон» не зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується матеріалами справи, а відтак відсутні підстави вважати його власником спірного зерна.
Твердження про можливе вивезення зерна позивача до Російської Федерації відхиляється судом, оскільки воно суперечить власним поясненням відповідача, який зазначав, що зерно у відповідній кількості перебувало на його складах. Відтак, такі доводи мають характер припущень і не можуть бути покладені в основу судових висновків.
Крім того, судом враховано обставини, пов`язані з недобросовісною поведінкою колишнього засновника позивача. Однак такі обставини не можуть бути ототожнені з правовою позицією позивача у цій справі, оскільки позов подано ліквідатором у межах ліквідаційної процедури банкрутства. Особливість цієї процедури полягає в тому, що ліквідатор діє не в інтересах осіб, які раніше здійснювали управління боржником, а в інтересах усієї сукупності кредиторів та з метою формування і поповнення ліквідаційної маси. Тому обставини, пов`язані з недобросовісною поведінкою колишнього засновника , можуть мати значення для вирішення питання про його відповідальність, проте не можуть самі по собі нівелювати право ліквідатора на звернення до суду з відповідним позовом та захист майнових інтересів боржника і його кредиторів. Інший підхід фактично означав би, що недобросовісні дії колишнього засновника створюють для контрагента боржника процесуальний імунітет від законних вимог ліквідатора, тоді як негативні наслідки такої поведінки нестимуть кредитори, в інтересах яких здійснюється ліквідаційна процедура. Такий підхід не відповідає правовій природі процедур банкрутства та суперечить принципу максимально можливого задоволення вимог кредиторів.
Окремо, суд враховує , що обсяг зерна, відображений у товарно-транспортних накладних фактично відповідає обсягу зерна, реалізованого ТОВ "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" на користь ТОВ "Трайгон-експорт" на підставі договору поставки сільськогосподарської продукції №VEL-140423-TEX від 14.04.2023, договору поставки сільськогосподарської продукції №VEL-190423-TEX від 19.04.2023, договору поставки сільськогосподарської продукції №VEL-260423-TEX від 26.04.2023. Належного обґрунтування такого збігу за умови необізнаності з даними товарно-транспортних накладних ТОВ "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" не надано. Зазначене стосується й обставини переоформлення переведеної пшениці в нестандартну, оскільки реалізація відповідних дій передбачає обізнаність особи з першочергово визначеним постачальником класом зерна. 
Крім того, матеріали справи містять розрахунок плати за зберігання зерна за період 16.09.2022-25.04.2023, боржником в якому зазначене ФГ "Бурейчак". Зазначений розрахунок підписано директором та головним бухгалтером ТОВ "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" та скріплено печаткою юридичної особи відповідача. 
Суд, оцінивши подані у справі докази за правилами їх належності, допустимості та вірогідності, дійшов висновку, що вони в своїй сукупності є достатніми та взаємно узгодженими для встановлення відповідних обставин про знаходження у ТОВ "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" зерна: озимої пшениці врожаю 2022 року в загальній кількості 2 380, 56 тон , належного позивачеві - ФГ "Бурейчак".
Згідно зі ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Частиною 3 ст. 1212 ЦК України встановлено, що положення глави 83 «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» ЦК України застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.
З огляду на обов`язковість вказівок Верховного Суду, викладених у постанові від 18 грудня 2025 року у справі № 922/1909/23 (922/4494/23), суд відхиляє доводи відповідача про те, що спірні правовідносини між відповідачем та власником спірного зерна мають бути кваліфіковані за главою 79 ЦК України. Верховний Суд прямо зазначив, що за наявності доказів фактичного перебування майна позивача у володінні відповідача такі правовідносини можуть бути кваліфіковані за положеннями глави 83 ЦК України. Отже, доводи відповідача про неможливість застосування до спірних правовідносин положень глави 83 ЦК України суперечать правовій позиції суду касаційної інстанції.
Надаючи оцінку обґрунтованості розміру відшкодування вартості безпідставно набутого майна, які позивач просить стягнути з відповідача, суд зазначає таке.
З метою визначення вартості зерна пшениці 4 класу станом на дату розгляду справи, ФГ «БУРЕЙЧАК» в особі арбітражного керуючого, ліквідатора Саутенка Сергія Олеговича звернулось до Запорізької торгово-промислової палати із заявкою № 3584 від 06.01.2026 року.
Експертним висновком № ОИ-3584 від 07.01.2026 року було встановлено середньоринкову вартість пшениці 4 класу на підставі аналізу ринку агропромислового комплексу України, у розмірі 7 714,39 грн. (сім тисяч сімсот чотирнадцять гривень, 39 копійок) за тонну (без ПДВ). 
Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач просив суд стягнути з відповідача вартість безпідставно набутого майна у розмірі 18 364 568,26 грн , що складає вартість 2380,560 тон зерна 4 класу.
Заперечуючи проти заявленого розміру збитків, відповідач посилається на те, що вартість пшениці зменшилась, у зв`язку з пониження її в класі, а базис поставки за якою вона була реалізована складає 2600 грн за тону.
На підтвердження своєї позиції відповідачем до суду надано експертний висновок №35-ЦЗ/23 від 19.04.2023 щодо ринкової вартості зерна.
Крім того, на думку відповідача, розрахунок вартості спірного зерна має здійснюватися з урахуванням погіршення його якості, вираховуватися, як нестандартне (некласне) та його кількості після списання його природних витрат згідно до наказу Мінагрополітики від 12.06.2019 №316 - 2360, 7 тонон.
При наданні контррозрахунку розміру збитків ТОВ "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" (загальний розмір 6 137 820, 00 грн) застосовано загальну кількість зерна в об`ємі 2360,70 тон та середньоринкову вартість зерна як пшениці нестандартної 2600,00 грн.
Щодо визначення класу зерна, суд зазначає наступне.
Починаючи з 24.02.2022 Вовчанська міська територіальна громада Чугуївського району Харківської області перебувала в тимчасовій окупації, а починаючи з 16.07.2022 виробничі складські приміщення ТОВ "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" були захоплені разом із підприємством місцевою окупаційною адміністрацією країни-агресора та до 11.09.2022 перебувало в окупації, а з 11.09.2022 перебуває в зоні активних бойових дій, що підтверджується довідкою Вовчанської міської військової адміністрації Чугуївського району Харківської області №206 від 27.02.2023.
21.07.2022, у зв`язку із фізичним захопленням збройними формуваннями рф виробничих потужностей, ТОВ "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" з 22.07.2022 була призупинена господарська діяльність (наказ №1-21/07/22 від 21.07.2022).
15.09.2022, після звільнення Збройними силами України території Вовчанської міської територіальної громади та міста Вовчанськ, з 16.09.2022 згідно наказу №1-15/09/22 було частково відновлено господарську діяльність ТОВ "Вовчанський комбінат хлібопродуктів".
Наказом директора ТОВ «Вовчанський комбінат хлібопродуктів» №4-30/09/22 від 30.09.2022 доручено провести інвентаризацію зернових культур урожаю 2022 року, які завозились на зберігання під час окупації та обліковуються на позабалансовому рахунку. Інвентаризацію наказано провести в період 03.10.2022 - 05.10.2022. Відповідно до наказу встановлено, що проведеною інвентаризацією виявлено 20287720 кг зерна пшениці невстановленої належності, яка була завезена на територію підприємства під час тимчасової окупації м. Вовчанськ.
Наказом директора ТОВ «Вовчанський комбінат хлібопродуктів» №1-05/10/22 від 05.10.2022 доручено провести облік та оформлення операцій з зерном пшениці, виявленим після проведення інвентаризації та, після закінчення строку зберігання зерна або після отримання вимоги належного власника про повернення, повернути зерно пшениці його власнику. 
З огляду на часткове відновлення відповідачем господарської діяльності з 16.09.2022, проведення інвентаризації зерна пшениці, оформлення її результатів та постановку виявленого зерна на позабалансовий облік, відповідач достеменно знав або, принаймні, не міг не знати про наявність на своїх складах майна невстановленої належності, набутого без достатньої правової підстави. Більше того, видання наказу №1-05/10/22 від 05.10.2022, яким прямо передбачено обов`язок повернення зерна його належному власнику, свідчить про усвідомлення відповідачем відсутності у нього правових підстав для володіння та розпорядження таким майном. Отже, щонайпізніше з 05.10.2022 відповідач дізнався або повинен був дізнатися про факт безпідставного набуття майна у розумінні ч. 1 ст. 1214 ЦК України.
Матеріали справи містять Акт №1 від 24.02.2023 відбору проб зерна пшениці, зі змісту якого вбачається, що ТОВ "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" через більш ніж 4 місяці після виявлення безпідставно набутого зерна пшениці в односторонньому порядку за участю лише представників ТОВ "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" було відібрано проби зерна з метою визначення класності зерна.
Наказом директора ТОВ "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" № 18/04/23-1 від 18.04.2023 переведено пшеницю 4 класу невідомого власника (ФГ "Бурейчак") в пшеницю нестандартну в кількості в нестандартну в кількості 150 000 фізичної ваги.
Наказом директора ТОВ "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" №19/04/21-1 від 19.04.2023 переведено пшеницю 4 класу невідомого власника (ФГ "Бурейчак") в пшеницю нестандартну в кількості 999500 кг фізичної ваги.
Наказом директора ТОВ "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" №26/04/23-1 від 26.04.2023 переведено пшеницю 4 класу невідомого власника (ФГ "Бурейчак") в кількості 1211 200 кг фізичної ваги в пшеницю нестандартну.
Відповідно до ч. 1 ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За приписами статті 79 ГПК України встановлений принцип вірогідність доказів. Відповідно положень статті, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Як встановлено судом, задля визначення класності зерна ТОВ "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" було відібрано проби зерна, про що складено відповідний Акт №1 від 24.02.2023.
Суд приймає до уваги, що відбір проб зерна відбувався в односторонньому порядку за участю лише представників ТОВ "Вовчанський комбінат хлібопродуктів".
Крім того відбір проб, відповідно до Акту №1 від 24.02.2023, був здійснений щодо партії пшениці, 6000 тон, у зв`язку з чим неможливо встановити, з якої партії зерна були взяті відповідні проби.
Суд вважає, також, необхідним звернути увагу на те, що вищезазначені накази щодо переведення пшениці 4 класу у пшеницю нестандартну були видані відповідачем більш ніж через шість місяців після того, як останній виявив на своїх складах зерно невстановленої належності та, відповідно, дізнався або повинен був дізнатися про безпідставність володіння таким майном. Незважаючи на це, відповідач продовжив фактичне володіння та розпорядження зазначеним зерном, внаслідок чого було допущено погіршення його якісних характеристик шляхом переведення пшениці 4 класу у пшеницю нестандартну. За таких обставин саме на відповідача, відповідно до ч. 1 ст. 1214 Цивільний кодекс України, покладається відповідальність за допущене ним погіршення безпідставно набутого майна.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що розмір відшкодування безпідставно набутого майна має бути розрахований виходячи з ціни пшениці 4 класу у кількості 2380,560 тон., що станом на час розгляду справи в суді відповідно до експертного висновком № ОИ-3584 від 07.01.2026 року становить 18 364 568,26 грн.
Частинами 1,2,3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).
Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року).
Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Руїс-Матеос проти Іспанії від 23 червня 1993 р.).
Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.
Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.
У п.26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі Надточій проти України суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.
Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).
Суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N303-A, пункт 29).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.
У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Фермерського господарства «Бурейчак» у повному обсязі.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача. 
Стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вовчанський комбінат хлібопродуктів» на користь Фермерського господарства «Бурейчак» вартості безпідставно набутого майна та судового збору має буди здійснено з урахуванням зарахування суми у розмірі 6 158 362,82 грн, раніше примусово стягнутої з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вовчанський комбінат хлібопродуктів» на виконання рішення Господарського суду Харківської області від 04 квітня 2024 року та постанови Східного апеляційного господарського суду від 12 червня 2024 року, які скасовані постановою Верховного Суду від 18 грудня 2025 року у справі № 922/1909/23 (922/4494/23) . Загальна сума, що підлягає стягненню, становить 12 481 673,96 грн ( 18 364 568,26 грн. вартість безпідставно набутого майна + витрати зі слати судового збору у розмірі 275 468,52 грн. - 6 158 362,82 грн).
На підставі викладеного, керуючись статтями 1-5, 10-13, 20, 41-46, 49, 73-80, 86, 91, 123, 129, 194-196, 201, 208-210, 217-220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" (62501, Харківська область, м. Вовчанськ, вул. Ігнатьєва, 42, код ЄДРПОУ 31690744) на користь Фермерського господарства "Бурейчак" (62512, Харківська обл., Вовчанський район, с. Землянки, вул. Східна, 33, код ЄДРПОУ 40698807) вартість безпідставно набутого майна у розмірі 18 364 568,26 грн. та витрати зі слати судового збору у розмірі 275 468,52 грн.
Зарахувати в рахунок виконання цього рішення 6 158 362,82 грн, раніше стягнуті з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вовчанський комбінат хлібопродуктів» на виконання рішення Господарського суду Харківської області від 04 квітня 2024 року та постанови Східного апеляційного господарського суду від 12 червня 2024 року, які скасовані постановою Верховного Суду від 18 грудня 2025 року у справі № 922/1909/23 (922/4494/23). 
Визначити до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вовчанський комбінат хлібопродуктів» (62501, Харківська область, м. Вовчанськ, вул. Ігнатьєва, 42, код ЄДРПОУ 31690744) на користь Фермерського господарства «Бурейчак» (62512, Харківська обл., Вовчанський район, с. Землянки, вул. Східна, 33, код ЄДРПОУ 40698807) суму у загальному розмірі 12 481 673,96 грн.
Стягнути з Фермерського господарства "Бурейчак" (62512, Харківська обл., Вовчанський район, с. Землянки, вул. Східна, 33, код ЄДРПОУ 40698807) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 275 468,52 грн.
Видати накази після набрання рішенням законної сили.
Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.
Позивач - Фермерське господарство «Бурейчак» (62512, Харківська обл., Вовчанський район, с. Землянки, вул. Східна, 33, код ЄДРПОУ 40698807) в особі ліквідатора арбітражного керуючого Саутенка С.О. (61166, м. Харків, вул. Кримська, 6).
Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" (62501, Харківська область, м. Вовчанськ, вул. Ігнатьєва, 42, код ЄДРПОУ 31690744 ).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, 66, код ЄДРПОУ 39820081).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дмитрович” (код ЄДРПОУ 41220467, 62501, Харківська обл., Вовчанський р-н, місто Вовчанськ, вул. Короленка, буд. 71). 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Трайгон-Експорт" (04116, м. Київ, вул. Старокиївська, 10-Г, код ЄДРПОУ 36469551).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Agromino A/S (04116, м. Київ, вул. Старокиївська, 10-Г, корпус В, 4 поверх). 
Повне рішення складено та підписано 08.06.2026.

Суддя		В.О. Усатий