Справа № 161/7362/26 
Провадження № 3/161/2183/26 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2026 року        м. Луцьк
Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Смокович М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
03.04.2026 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла справа про адміністративне правопорушення за протоколом серії ЕПР1 № 626018 від 28.03.2026 року щодо громадянина ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Судом встановлено, що 28.03.2026 року, близько 00 год. 42 хв., в м. Луцьку, по вул. Гулака-Артемовського, буд. 6, ОСОБА_1 , керував транспортном засобом «Honda civic», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alcotest drager ARHJ-0300» на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі КП «ВОПЛ» у лікаря нарколога – відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в інкримінованому правопорушені не визнав. Суду пояснив, що дійсно 28.03.2026 року вони, разом зі своїм колегою, поверталися у комендатську годину зі служби на автомобілі, який належить його дружині, та, коли вони зупинили автомобіль, до них підійшли працівники поліції. В подальшому, працівники поліції вимагали пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він неодноразово повідомив, що не перебував за кермом та просив надати докази керування ним транспортним засобом. Пояснив, що не був за кермом транспортного засобу, так як ним керував колега, а тому й не мав обов`язку проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. Також пояснив, що при русі автомобіля перебував на передньому пасажирському сидінні, а в момент того, коли підійшли працівники поліції, перебував на водійському сидінні, так як йому необхідно було забрати деякі речі.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , в судовому засіданні повністю заперечувала вину свого підзахисного. Зазначила, що суду не надано доказів того, що її підзахисний керував транспортним засобом, а також доказів його зупинки працівниками поліції, а тому у нього не виникло обов`язку для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім цього зазначила, що її підзахисний, в тому числі, й не відмовлявся від проходження такого огляду, а лише просив, перед цим, надати йому докази підтвердження керування транспортним засобом. Просила з цих підстав провадження у справі закрити, через відсутність у діях її підзахисного складу адміністративного правопорушення.
Допитаний в судовому засіданні свідок, ОСОБА_3 , суду пояснив, що під час патрулювання, в період комендантської години, по проспекту Грушевського було помічено транспортний засіб, який, побачивши патрульну машину, пришвидшив рух. Наздогнавши даний транспортний засіб та підійшовши до водія, у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Після цього, водієві, неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що відповідь не надійшла, як і не надійшла відповідь після того, як водія було попереджено, що його дії будуть розцінюватись як відмова від проходження такого огляду. Зазначив, що за кермом транспортного засобу перебував саме особа, на яку в подальшому було складено протокол ( ОСОБА_1 ), тоді як інша особа перебувала на передньому пасажирському сидінні. Зазначив, що ніхто до них не підходив та не казав, що саме він керував транспортним засобом, а не особа, на яку в подальшому було складено протокол ( ОСОБА_1 ). 
Допитаний в судовому засіданні свідок, ОСОБА_4 , надав суду аналогічні пояснення, що і свідок ОСОБА_3 .
Допитаний в судовому засіданні свідок, ОСОБА_5 , суду пояснив, що дійсно у дату, яка зазначена в протоколі, в період комендантської години, поверталися з колегою додому зі служби. За кермом транспортного засобу тієї ночі був саме він, а не ОСОБА_1 , тоді як останній перебував на задньому пасажирському сидінні, так як на переднє пасажирське сидіння він кинув бушлат.
Частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується наступними доказами: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 626018 від 28.03.2026 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння; направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуть увагу та швидкість реакції від 18.03.2026 року; рапортом; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматиному режимі серіє ЕНА №6920376 від 28.03.2026 року; диском, на якому міститься відеозапис з камер спостереження «Безпечне місто», відеореєстратора з патрульного авомобіля та нагрудних камер поліцейських; поясненнями ОСОБА_1 , які надані ним безпосередньо у судовому засіданні, показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .
При цьому, пояснення свідка сторони захисту, ОСОБА_5 , суд до уваги не приймає, так як вони суперечать іншим, досліджених судом, доказам, в тому числі, відео, де чітко зазначено, що коли до автомобіля підходить працівник поліції, за кермом транспортного засобу перебував саме ОСОБА_1 , показам інших свідків, працівників поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які чітко та послідовно зазначили, що за кермом перебував саме ОСОБА_1 , тоді як свідок ОСОБА_5 сидів на пасажирському сидінні, постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматиному режимі серіє ЕНА №6920376 від 28.03.2026 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом з номерними знаками, які йому (транспортному засобу) не належать, яка є чинною та ніким не оскаржувалась. Більш того, показання свідка ОСОБА_5 не узгоджуються й з поясненнями, які надані ОСОБА_1 під час судового розгляду, а саме щодо місцезнаходження ОСОБА_1 під час руху автомобіля – ОСОБА_1 вказує, що перебував на передньому пасажирському сидінні, тоді як свідок ОСОБА_5 зазначає, що ОСОБА_1 перебував на задньому пасажирському сидінні, так як на переднє він кинув свій бушлат.
За таких обставин, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, його підвищену суспільну небезпеку, особу правопорушника, ступінь його вини. 
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.
Згідно з довідкою, яка видана УПП у Волинській області, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 .
Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.
Враховуючи вищевикладене, на підставі ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст. ст. 40-1, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,-
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом та у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягнути з ОСОБА_1 , подвійний розмір штрафу.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області М.В. Смокович