ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року       м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 
захисника – ОСОБА_4 ,
обвинуваченого – ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12025164500000153 від 02.06.2025року за обвинуваченням: 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, ФОП, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, -

встановив:

01 червня 2025 року, приблизно о 18 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 разом зі своїми знайомими здійснював відпочинок на території пляжного комплексу «Portofino», розташованого біля Траси здоров`я в м. Одесі, де також знаходилась ОСОБА_6 , з якою на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин, пов`язаних із здійсненням відео фіксації останньою, розпочався словесний конфлікт.
У подальшому, реалізуючи виниклий в ході сварки протиправний намір, направлений на завдання шкоди здоров`ю потерпілої, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, долонею лівої руки наніс один удар в праве вухо потерпілої.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_6 спричинено наступне тілесне ушкодження, а саме: синець правого вуха, яке згідно п.п.2.3.5 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального проступку визнав повністю, не оспорюючи при цьому обставин кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що щиро розкаявся та негативно відноситься до події та своєї поведінки.
Потерпіла ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилася, однак надала заву про розгляд справи без її участі, заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі. Суд, враховуючи думки сторін кримінального провадження, які не наполягали на обов`язковій участі потерпілої в судовому розгляді, вважав за можливе провести судовий розгляд без участі потерпілої ОСОБА_6 .
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.
У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_5 доказів, що стосуються особи обвинуваченого, доказів та документів щодо речових доказів, процесуальних витрат і заходів забезпечення кримінального провадження, а також доказів та документів, наданих потерпілою в обґрунтування цивільного позову. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.
В судовому засіданні ОСОБА_5 надав суду показання, що дійсно у зазначені в обвинувальному акті дату та час, знаходячись на території пляжного комплексу «Portofino», розташованого біля Траси здоров`я в м. Одесі в ході сварки, яка раптово виникла через те, що потерпіла знімала його на телефон і на його вимоги не припиняла вчиняти такі дії, він підійшов до потерпілої та долонею лівої руки наніс один удар в її праве вухо, від чого остання отримала легкі тілесні ушкодження. Щодо заявленого цивільного позову обвинувачений заявив, що заявлену потерпілою матеріальну шкоду він визнає повністю, а моральну частково та готовий сплатити потерпілій 15000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.
Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, надані сторонами кримінального провадження, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними і, є достатніми для постановлення обвинувального вироку.
Тому, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального проступку, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисне кримінальне правопорушення, направлене проти життя та здоров`я особи, яке у відповідності до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.
ОСОБА_5 є громадянином України, має постійні місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, є самозайнятою особою, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває.
До обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття.
Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.
З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_5 необхідно для його виправлення та запобігання нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді штрафу, в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.
В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді штрафу повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять в нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку із чим не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання винному. 
Вирішуючи цивільний позов потерпілої, заявлений в рамках даного кримінального провадження, суд виходить з наступного.
Так, потерпіла ОСОБА_6 просила стягнути з ОСОБА_5 заподіяну кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду в сумі 569 грн. та моральну шкоду в розмірі 110 000 грн. Заявлену матеріальну шкоду цивільний позивач обґрунтовує тим, що у зв`язку із лікуванням після завдання тілесних ушкоджень вона понесла витрати, пов`язані з оплатою транспортних послуг до медичних установ, загальна сума становить 569 грн. Моральну шкоду потерпіла обґрунтовує тим, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 остання зазнала фізичний біль та страждання, душевні переживання, спричинені агресивною поведінкою обвинуваченого, приниження її честі та гідності, відчуття безпорадності та небезпеки. Необхідності звертатися по медичну та психологічну допомогу, докладати зусиль для відновлення нормального емоційного стану тощо.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив, що цивільний позов потерпілої в частині матеріальної шкоди визнає повністю, а в частині моральної шкоди визнав частково, повідомивши, що готовий відшкодувати 15 тис. грн.
Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Отже, визнання обставин, які не підлягають доказуванню, можливе, зокрема, за умов: 1) визнання їх усіма учасниками справи та 2) відсутності в суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин.
За змістом ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Як слідує з положень ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Судовим розглядом цивільного позову потерпілої до обвинуваченого судом встановлено, що визнання відповідачем ОСОБА_5 цивільного позову потерпілої в частині відшкодування матеріальної шкоди не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і, суд не має будь-якого обґрунтованого сумніву щодо достовірності обставин цивільного позову або добровільності визнання цих обставин відповідачем, тому суд прийшов до переконання про задоволення цивільного позову потерпілої в частині заподіяння матеріальної шкоди повністю.
Вирішуючи цивільний позов потерпілої в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Щодо визначення розміру відшкодування потерпілій моральної шкоди, то в цьому випадку суд бере до уваги роз`яснення п. п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 лютого 1995 року № 4, який зазначає, що суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.
Розмір відшкодування моральної шкоди, на думку суду, не повинен призводити до збагачення особи.
При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує ступінь вини обвинуваченого, наслідки, що настали, вік потерпілої, понесені потерпілою моральні страждання, суть позовних вимог, характер діяння особи, що заподіяла шкоду та місце заподіяння шкоди, суд вважає справедливим задовольнити заявлені вимоги про відшкодування спричиненої потерпілій моральної шкоди, в розмірі 15000 гривень, тобто в межах визнаних обвинуваченим позовних вимог. На думку суду, саме ця сума є справедливою і співрозмірною з понесеними потерпілою моральними стражданнями.
Речові докази по справі, а саме: диск DVD-R формату МР4 Video File (.mp4), об`ємом 1377 Кб з відеозаписом від 01.06.2025р., який зберігається в матеріалах кримінального провадження, – слід залишити в матеріалах кримінального провадження до якого він долучений.
Процесуальні витрати відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження у цій справі не застосовувались.
Керуючись ст. ст. 369 – 371, 373 – 375 КПК, суд –

ухвалив:

ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_6 ( ІПН НОМЕР_2 ), 569,00 гривень (п`ятсот шістдесят дев`ять гривень 00 коп.) гривень в якості відшкодування матеріальної шкоди та 15000 гривень (п`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.) в якості відшкодування моральної шкоди, а всього стягнути 15569,00 грн. (п`ятнадцять тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять гривень 00 коп.). 
Речові докази по справі, а саме: диск DVD-R формату МР4 Video File (.mp4), об`ємом 1377 Кб з відеозаписом від 01.06.2025р., – залишити в матеріалах кримінального провадження до якого він долучений.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 

Єдиний унікальний номер справи: №522/21494/25
Номер провадження № 1-кп/ 522/2156/26
Головуючий суддя – ОСОБА_1