ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 914/1893/25	
Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,
суддів: Бонк Т.Б.,
Якімець Г.Г.,
секретар судового засідання Бабій М.М.
явка учасників справи: 
від позивача: Филик О.З., Поврозник А.П.;
від відповідача: Зубрицький В.М., Михавків І.В.;
від третьої особи: Кобко Т.В.;

розглянув апеляційну скаргу Управління комунальним майном Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області б/н від 30.10.2025
та апеляційну скаргу Стрийської міської ради б/н від 09.12.2025,
на рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2025, суддя Запотічняк О.Д., м.Львів, повний текст рішення складено 15.10.2025
у справі №914/1893/25
за позовом фізичної особи підприємця Филик Вікторії Зеновіївни, м. Стрий, Львівська область,
до відповідача Управління комунальним майном Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області, м. Стрий, Львівська область,
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Стрийської міської ради,
про визнання договору укладеним,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовної заяви 
18.06.2025 фізична особа-підприємець Филик Вікторія Зеновіївна звернулася до Господарського суду Львівської області з позовом до Управління комунальним майном Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області про визнання договору укладеним.
Позовні вимоги мотивовані бездіяльністю відповідача - відмовою укласти договір на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди на розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та рекламоносіїв для розміщення стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності по вул. Валова біля буд. 7Б в редакції та на умовах затверджених рішенням Виконавчого комітету Стрийської міської ради № 35 від 05.02.2021, обов`язковість укладення якого визначена рішенням Стрийської міської ради № 1710 від 30.03.2023. 
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду Львівської області від 07.10.2025 позовні вимоги задоволено повністю. Визнано укладеним між фізичною особою-підприємцем Филик Вікторією Зеновіївною та Управлінням комунальним майном Стрийської міської ради договір на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди на розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та рекламоносіїв для розміщення стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності по вул. Валова біля буд. 7Б в редакції та на умовах затверджених рішенням Виконавчого комітету Стрийської міської ради №35 від 05.02.2021 року.
Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що відмова відповідача від 29.05.2025 укласти договір є необґрунтованою, оскільки п. 9.2 Програми Впорядкування розміщення тимчасових споруд на території міста Стрия Львівської області, затвердженої рішенням Стрийської міської ради від 30.03.2023 № 1710 прямо передбачає можливість укладення договору без додаткового продовження паспорта прив`язки в умовах воєнного стану. Бездіяльність відповідача щодо заяви від 08.12.2020 та відмова щодо заяви від 30.04.2025 створюють штучні перешкоди для реалізації прав позивачки, що суперечить ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Ці норми зобов`язують органи місцевого самоврядування діяти в межах повноважень і у спосіб, передбачений законодавством, а Програма, затверджена рішенням № 1710, є обов`язковою для виконання.
Також, суд першої інстанції зазначив, що відмова відповідача від 27.09.2024, яка вимагала надання паспорта прив`язки та рішення виконавчого комітету, не містить правових підстав, які б виключали можливість укладення договору. Позивачка надала два примірники проекту договору, що свідчить про виконання її обов`язків для ініціювання укладення договору, тоді як відповідач не виконав своїх обов`язків, передбачених Програмою.
Отже, враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов висновку, що з урахуванням принципу мовчазної згоди, автоматичного продовження дії паспорта прив`язки № 102 на період воєнного стану, а також положень п. 9.2 Програми, позивачка має право на укладення договору на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою. Відмови відповідача є необґрунтованими та створюють невизначеність у суб`єктивному праві позивачки, що підлягає усуненню шляхом задоволення позовних вимог.
Короткий зміст вимог апеляційних скарг та заперечення позивача
30.10.2025 до Західного апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» надійшла апеляційна скарга Управління комунальним майном Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області б/н від 30.10.2025 на рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2025 у справі №914/1893/25, у якій скаржник просить скасувати оскаржуване рішення повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач раніше вже звертався до господарського суду з аналогічним позовом—між тими ж сторонами, з тим самим предметом і з тих самих підстав. За результатами первинного звернення Рішенням Господарського суду Львівської області від 03.04.2025 у справі №914/1740/24 відмовлено у задоволенні позову повністю, а тому відповідач вважає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, місцевий господарський суд повинен був відмовити у відкритті провадження у справі (суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами).
Відповідач зазначає, що суд першої інстанції порушив процесуальний обов`язок прийняти всі належні та допустимі докази (ст. 91, 96, 99 ГПК України) та необгрунтовано залишив без розгляду клопотання останнього про долучення до матеріалів справи доказів, поданих 22.08.2025, а також відмовив у клопотанні про залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Виконавчого комітету Стрийської міської ради, оскільки докази, які подавав відповідач разом із клопотанням, мають безпосередній вплив на встановлення обставин справи, зокрема щодо правомірності дій та рішень у сфері управління комунальним майном.
Також, скаржник вказує, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги відзив відповідача, оскільки термін його подачі на думку суду було пропущено. Вважає, що це твердження не відповідає дійсності, оскільки відповідно до Протоколу судового засідання №4961893 від 12.08.2025 у справі №914/1893/25, суд ухвалив оголосити перерву в підготовчому засіданні до 26.08.2025 року на 13:00 та встановив відповідачу строк на подачу відзиву на позовну заяву до 19.08.2025. Відповідач 18.08.2025 року надіслав відзив до електронного кабінету в системі ЄСІТС сторонам у справі та безпосередньо до Господарського суду Львівської області. 
Додатково відповідач посилається на Положення про оренду окремих конструктивних елементів благоустрою комунальної власності на розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та рекламоносіїв затвердженого рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради №35 від 05.02.2021 у якому зазначається, що підставою для укладання договору оренди і набуття права на оренду окремих конструктивних елементів благоустрою на розміщення тимчасових споруд для ведення підприємницької діяльності є рішення міськвиконкому.
17.11.2025 від позивача- фізичної особи підприємця Филик Вікторії Зеновіївни надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просить апеляційну скаргу Управління комунальним майном Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області -залишити без задоволення, рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2025-без змін.
09.12.2025 до Західного апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» надійшла апеляційна скарга особи, яка не була учасником справи Стрийської міської ради б/н від 09.12.2025 на рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2025 в справі №914/1893/25, у якій скаржник просить скасувати оскаржуване рішення повністю та направити справу №914/1893/25 на новий розгляд.
Скаржник- Стрийська міська рада посилається на ст.12 Земельного кодексу України, яка встановлює комплекс повноважень органів місцевого самоврядування щодо розпорядження землями комунальної власності, а також визначає механізми формування, набуття, зміни та припинення прав на такі земельні ділянки. У межах цієї статті закріплено, що сільські, селищні та міські ради, діючи від імені відповідних територіальних громад, мають виключну компетенцію щодо передачі земельних ділянок комунальної власності у користування, змін цільового призначення таких ділянок, а також вилучення їх із користування у встановленому законом порядку. Саме ці органи забезпечують формування земельних ділянок комунальної власності, їх інвентаризацію, ведення обліку та ухвалення рішень, що є підставою для виникнення чи припинення прав громадян та юридичних осіб на землю. 
З огляду на зазначені положення Земельного кодексу України, апелянт вважає, що місцевий господарський суд мав процесуальний обов`язок залучити Стрийську міську раду до участі у справі, оскільки рішення суду стосується реалізації владних та управлінських повноважень міської ради та рішень прийнятих органами місцевого самоврядування.
09.01.2026 від позивача- фізичної особи підприємця Филик Вікторії Зеновіївни надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просить закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Стрийської міської ради у справі № 914/1893/25.
Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2025 справу №914/1893/25 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Бойко С.М., суддів Бонк Т.Б., Якімець Г.Г.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 04.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління комунальним майном Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області б/н від 30.10.2025 на рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2025 у справі №914/1893/25.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.12.2025 справу №914/1893/25 призначено на 11.02.2026 об 11 год. 15 хв.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24.12.2025 поновлено особі, яка не була учасником справи Стрийській міській раді строк на апеляційне оскарження рішення Львівської області від 07.10.2025 в справі №914/1893/25. Зупинено дію рішення Львівської області від 07.10.2025 в справі №914/1893/25. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не була учасником справи Стрийської міської ради б/н від 09.12.2025 на рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2025 в справі №914/1893/25. Призначено справу №914/1893/25 до розгляду в судовому засіданні на 11.02.2026 об 11 год. 10 хв.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.02.2026 розгляд справи №914/1893/25 за апеляційною скаргою особи, яка не була учасником справи Стрийської міської ради відкладено на 18.03.2026 12 год. 50 хв.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.02.2026 розгляд справи №914/1893/25 за апеляційною скаргою Управління комунальним майном Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області відкладено на 18.03.2026 12 год. 55 хв.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 18.03.2026 залучено Стрийську міську раду до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Зобов`язано позивача протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали надати суду докази надсилання копії позовної заяви з додатками Стрийській міській раді. Зобов`язано відповідача протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали надати суду докази надсилання копії відзиву на позовну заяву з додатками Стрийській міській раді. Стрийській міській раді протягом десяти днів з моменту вручення копії позовної заяви з додатками та відзивів до них з додатками рекомендовано подати суду власний відзив на позовну заяву. Прийнято до спільного розгляду апеляційну скаргу Стрийської міської ради та апеляційну скаргу Управління комунальним майном Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області на рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2025 у справі №914/1893/25. Розгляд справи №914/1893/25 відкладено на 22.04.2026 о 12 год. 30 хв.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.04.2026 у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії Бонк Т.Б. з 20.04.2026 по 24.04.2026 включно справу №914/1893/25 призначено до розгляду в судовому засіданні на 03.06.2026 об 11 год. 45 хв.
У судове засідання 03.06.2026 з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи.
У судовому засіданні суд заслухав доводи і міркування представника позивача, відповідача та третьої особи щодо поданих апеляційних скарг, з`ясував обставини справи та дослідив докази.
Строки розгляду справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).
Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.
Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції
18.12.2017 фізичній особі-підприємцю Филик Вікторії Зеновіївні (далі Позивачка) було видано паспорт прив`язки № 102 стаціонарної тимчасової споруди (далі ТС) розміром 6,0 х 5,0 м для здійснення підприємницької діяльності за адресою: м. Стрий, вул. Валова, біля будинку № 7Б. Згідно зі Схемою розміщення ТС (масштаб 1:500), паспорт прив`язки надано для розміщення споруди на земельній ділянці площею 56 кв.м. Строк дії паспорта визначено з 1 січня 2018 року до 31 грудня 2018 року, з подальшим продовженням до 31 грудня 2019 року та до 31 грудня 2020 року, що підтверджується відповідними рішеннями Відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Стрийської міської ради.
08.12.2020 Позивачка звернулася до Відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Стрийської міської ради із заявою про продовження строку дії паспорта прив`язки № 102, зареєстрованою за № 922001-001606257-004-04. Листом № 93.13/20 від 21 грудня 2020 року Стрийська міська рада повідомила Позивачку, що питання продовження строку дії паспорта прив`язки ТС за адресою: м. Стрий, вул. Валова, біля будинку № 7Б, буде розглянуто після отримання висновків Тимчасової депутатської контрольної комісії, створеної рішенням Стрийської міської ради № 24 від 22 грудня 2020 року. Рішення щодо продовження строку дії паспорта прив`язки не було прийнято, а оригінал документа Позивачці не повернуто. Тимчасова контрольна комісія Стрийської міської ради з контролю за дотриманням законодавства у сфері встановлення ТС для провадження підприємницької діяльності, створена рішенням № 24 від 22 грудня 2020 року, не надала висновків щодо заяви Позивачки від 8 грудня 2020 року.
28 січня 2021 року Стрийська міська рада прийняла рішення № 9133 "Про розроблення комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності", яке передбачало створення нормативної бази для впорядкування розміщення ТС на території міста Стрий.
Між Позивачкою та Стрийською міською радою як орендодавцем діяли договори на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення пересувних малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності та рекламоносіїв. Зокрема, було укладено договір № 114 від 29 листопада 2018 року зі строком дії до 31 грудня 2019 року та договір № 117 від 29 листопада 2019 року зі строком дії до 31 грудня 2020 року. Обидва договори стосувалися конструктивного елементу благоустрою площею 56 кв.м за адресою: м. Стрий, вул. Валова, біля будинку № 7Б.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 1 травня 2023 року у справі №914/242/23, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 3 жовтня 2023 року, задоволено позовні вимоги Позивачки до Стрийської міської ради про визнання права на здійснення підприємницької діяльності у ТС розміром 6,0 х 5,0 м за адресою: м. Стрий, вул. Валова, біля будинку № 7Б, на підставі паспорта прив`язки № 102. Суд встановив, що звернення Позивачки від 8 грудня 2020 року до закінчення строку дії паспорта, відсутність рішення відповідача за результатами розгляду цієї заяви та неповернення оригіналу паспорта активують принцип мовчазної згоди, передбачений ст. 4-1 та п. 2-1 ст. 11 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" № 2806-IV від 6 вересня 2005 року, з урахуванням ст. 8 Цивільного кодексу України. Суд констатував, що Позивачка вправі використовувати ТС для здійснення підприємницької діяльності на період карантину та обмежувальних заходів і протягом трьох місяців після їх закінчення (до 30 вересня 2023 року). Суд також визнав, що дії відповідача, спрямовані на невизнання цього права, виправдовують вимогу Позивачки про визнання права як належний спосіб захисту для усунення невизначеності у її суб`єктивному цивільному праві.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 3 квітня 2025 року у справі №914/1740/24 підтверджено, що Позивачка 18 грудня 2017 року отримала паспорт прив`язки № 102 для ТС розміром 6,0 х 5,0 м за адресою: м. Стрий, вул. Валова, біля будинку № 7Б, зі строком дії до 31 грудня 2018 року, продовженим до 31 грудня 2019 року та до 31 грудня 2020 року. Суд також підтвердив право Позивачки на використання ТС на підставі принципу мовчазної згоди, визнаного у справі № 914/242/23.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 01.05.2023 у справі №914/242/23 (залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 03.10.2023 року) встановлено наступні обставини та викладено наступні висновки: 18.12.2017 позивачці - Филик В.З. видано Паспорт прив`язки №102 стаціонарної тимчасової споруди (далі - ТС) для провадження підприємницької діяльності в м. Стрий по вул. Валова (біля буд. №7-Б) зі строком його дії з 01.01.2018до 31.12 2018.
Як вбачається з Схеми розміщення ТС М 1:500 паспорт прив`язки було видано для встановлення ТС розміром 6,0х5,0 м. на ділянці площею 56,0 кв.м.
Судами встановлено, що строк дїї паспорту прив`язки двічі продовжувався, зокрема, до та до 31.12.2020. позивачка звернулася до Відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Стрийської міської ради з заявою про продовження строку дії паспорта прив`язки №102. Вказану заяву зареєстровано за №922001-001606257-004-04.
Листом №93.13/20 від 21.12.2020 відповідач повідомив позивачку, що питання можливості продовження строку дії паспорта прив`язки тимчасової споруди по вул. Валовій (біля буд. № 7-Б) буде розглянуто після надання висновків новоствореною Тимчасовою депутатською комісією.
Як вбачається з матеріалів справи, Тимчасову контрольну комісію Стрийської міської ради з контролю за дотриманням законодавства в частині встановлення ТС для провадження підприємницької діяльності на території м. Стрий було створено Рішенням відповідача №24 від 22.12.2020.
Крім цього, 28.01.2021 відповідачем прийнято Рішення №9133 «Про розроблення комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності».
Як встановлено судами, відповідач за заявою позивачки від 08.12.2020 не продовжив строку дії паспорту прив`язки №102 та не повернув їй оригінал цього паспорту.
Дослідивши обставини справи, суд виснував Відповідно до п. 2.18 Порядку №244 продовження строку дії паспорта прив`язки здійснюється за заявою замовника, шляхом зазначення нової дати, підпису та печатки у паспорті прив`язки органом з питань містобудування та архітектури виконавчого органу відповідної ради, районної державної адміністрації.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не прийняв жодних рішень за результатами розгляду поданої позивачкою заяви від 08.12.2020. В листі №3.13/20 від 31.12.2019 лише зазначив, що питання можливості продовження строку дїї паспорта прив`язки тимчасової споруди по вул. Валовій (біля буд. №7-Б) буде розглянуто після надання висновків новоствореною Тимчасовою депутатською комісією.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 03.04.2025 у справі №914/1740/24 судом встановлено наступні обставини та викладено наступні висновки: Филик Вікторія Зеновіївна 18.12.2017 отримала паспорт прив`язки стаціонарної тимчасової споруди 6*5 м для провадження підприємницької діяльності на вул. Валова біля буд. № 7-б реєстраційний номер 102, дійсний до 31.12.2018, продовжений до 31.12.2019 і до 31.12.2020.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 01.05.2023 у справі №914/242/23 задоволено позовні вимоги фізичної особи-підприємця Филик Вікторії Зеновіївни до Стрийської міської ради про визнання права на здійснення підприємницької діяльності у тимчасовій споруді, зокрема вказано: «враховуючи звернення позивачки до закінчення строку дії паспорта прив`язки № 102 з заявою про продовження його дії, а також враховуючи відсутність прийнятого рішення відповідачем за результатами розгляду цієї заяви та неповернення позивачці оригіналу відповідного документа, беручи до уваги положення ст. 4-1 та п. 2-1 ст. 11 Закону № 2806-ІУ, які підлягають до застосування з урахуванням ст. 8 ЦК України, суд доходить висновку, що: позивачка вправі використовувати ТС (розміром 6,0х5,0 м.) в м. Стрий по вул. Валова (біля буд. №7-Б) встановлену згідно паспорта прив`язки № 102 для здійснення підприємницької діяльності на період карантину та обмежувальних заходів і протягом трьох місяців з дня його/їх закінчення; відповідними діями відповідач оскаржує (не визнає) відповідне право позивачки, а тому вимога останньої про визнання цього права в судовому порядку є належним способом захисту який спрямований на усунення невизначеності у суб`єктивному цивільному праві ФОП Филик В.З., відповідно, підлягає задоволенню повністю».
Як встановлено у рішенні господарського суду Львівської області №914/1740/24, 27.08.2024 Позивачка звернулася до Управління комунальним майном Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області із заявою про підписання договору на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення ТС для провадження підприємницької діяльності та рекламоносіїв за адресою: м. Стрий, вул. Валова, біля будинку № 7Б. До заяви додано два примірники проекту договору. Відповідач листом від 27 вересня 2024 року відповів, що для укладення договору необхідно надати паспорт прив`язки ТС та рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради.
30.04.2025 Позивачка повторно звернулася до Управління комунальним майном Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області із заявою про укладення договору на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою комунальної власності для розміщення ТС за адресою: м. Стрий, вул. Валова, біля будинку № 7Б. Відповідач листом від 29 травня 2025 року № 03-06/901 відмовив у укладенні договору, не вказавши конкретних правових підстав, які б відповідали чинному законодавству чи місцевим нормативним актам.
Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України). 
Рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2025 у цій справі оскаржується відповідачем та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача в повному обсязі.
Апеляційний суд, розглянув в судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, дійшов висновку про залишення їх без задоволення з таких підстав
Згідно із частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).
В пунктах 8.34, 8.45 постанови від 15.11.2024 у справі № 905/20/23 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду виснувала про таке:
1) одним із загальних принципів цивільного законодавства є принцип свободи договору, який закріплений статтями 3 та 627 ЦК України. Свобода договору включає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов`язки учасників;
2) отже, правова природа договору не залежить від його назви, а визначається з огляду на зміст, а тому при оцінці відповідності волі сторін та укладеного договору фактичним правовідносинам суд повинен надати правову оцінку його предмету, умовам, правам та обов`язкам сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і певних правових наслідків, з`ясувати фактичний характер спірних правовідносин, які склалися між сторонами, з`ясувати дійсні наміри сторін спору при укладенні договору щодо визначення умов виконання зобов`язань обома сторонами цього договору наслідків, застосувати відповідні норми права.
Схожий усталений правовий висновок сформульовано у пункті 7.38 постанови судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.09.2024 у справі № 916/1719/22, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 522/14890/16-ц, у постанові Верховного Суду України від 07.09.2016 у справі № 6-1026цс16 та в постановах Верховного Суду від 02.02.2022 у справі № 927/1099/22, від 15.06.2018 у справі № 916/933/17, від 15.05.2018 у справі № 906/854/17.
Згідно із частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до обставин встановлених у справі № 914/1740/25, позивачка звернулась до відповідача із заявою від 27.08.2024 про підписання договору на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою і повернення підписаного примірника договору. Згідно з описом додатків до заяви відповідачу надіслано два примірники договору. Докази долучення паспорта прив`язки тимчасової споруди, реєстраційний номер 102, відсутні.
Відповідач відреагував на таке звернення листом від 27.09.2024, зазначив, що потрібно надати паспорт прив`язки тимчасової споруди та рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради.
Так, виконавчий комітет Стрийської міської ради 05.02.2021 рішенням № 35 затвердив Положення про оренду окремих конструктивних елементів благоустрою комунальної власності на розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та рекламоносіїв.
30.03.2023 Стрийська міська рада Львівської області постановила рішення № 1710, яким вирішила затвердити Програму «Впорядкування розміщення тимчасових споруд на території міста Стрия Львівської області» (надалі по тесту Програма); рішення сесії Стрийської міської ради від 24.06.2021 № 438 «Про затвердження комплексної схеми розміщення та архітектурних типів тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Стрий» та від 30.09.2021 № 604 «Про внесення змін до рішення сесії Стрийської міської ради від 24.06.2021 № 438 «Про затвердження комплексної схеми розміщення та архітектурних типів тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Стрий» визнати такими, що втратили свою чинність.
Розділом 5 Програми передбачено вимоги до розміщення та функціонування тимчасових споруд. Так, можливість розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності як інструменту надання додаткових послуг громаді в межах міського простору, слід оцінювати з точки зору потреби, відсутності негативного впливу від їх розміщення, а також конкретного призначення окремих частин міського простору (об`єктів благоустрою). Підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки тимчасової споруди, який видається управлінням містобудування та архітектури на підставі рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради. На підставі паспорту прив`язки тимчасової споруди, суб`єкт господарювання зобов`язаний укласти договір оренди конструктивного елементу благоустрою з управлінням комунального майна Стрийської міської ради (п. 5.1 5.3).
Пунктами 6.8 6.9 Програми визначено, що для продовження строку дії паспорта прив`язки тимчасової споруди замовник звертається із відповідною заявою через ЦНАП до управління містобудування та архітектури, до якої додає: діючий паспорт прив`язки тимчасової споруди; світлину встановленої тимчасової споруди зробленої не раніше 6-ти місяців до дати подачі заяви. Лист-висновок про подальшу можливість розміщення тимчасової споруди готує Управління містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів.
Постановою Кабінету Міністрів України № 314 від 18 березня 2022 року "Деякі питання забезпечення провадження господарської діяльності в умовах воєнного стану" передбачено автоматичне продовження строку дії документів дозвільного характеру, включаючи паспорт прив`язки № 102, на період воєнного стану. Постанова № 288 від 14 березня 2025 року внесла зміни, виключивши підпункти 4 і 5 пункту 1 постанови № 314, але ці зміни не мають зворотної сили щодо правовідносин, що виникли раніше, як підтверджується текстом постанови на офіційних сайтах Кабінету Міністрів України та Верховної Ради України.
Крім цього 18.03.2022 Кабінетом Міністрів прийнято постанову № 314 «Деякі питання забезпечення провадження господарської діяльності в умовах воєнного стану», пп. 5 п. 1 якої установлено, що строки дії діючих строкових ліцензій та документів дозвільного характеру, результатів надання публічних послуг з проведення робіт та/або надання послуг у сфері протимінної діяльності автоматично продовжуються на період воєнного стану та три місяці з дня його припинення чи скасування, а періодичні, чергові платежі за ними відстрочуються на строк, зазначений у цьому підпункті (крім строку дії ліцензій у сфері діяльності з організації та проведення азартних ігор та плати за такі ліцензії); Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та діє до дня припинення чи скасування воєнного стану.
Пп. 4 п. 1 вказаної постанови передбачено, що на період воєнного стану зупиняється перебіг строків звернення за отриманням публічних послуг, визначених законодавством. З дня припинення чи скасування воєнного стану перебіг зазначених строків продовжується з урахуванням часу, що минув до їх зупинення. 
Таким чином, дія паспорта прив`язки № 102 автоматично продовжена на весь період воєнного стану, який станом на жовтень 2025 року триває щонайменше до 05 листопада 2025 року відповідно до Указу Президента України № 478/2025 від 14 липня 2025 року та відповідного Закону України, що схвалює цей Указ. Виключення пп. 5 п. 1 Постанови № 314 змінами № 288 від 14.03.2025 стосується лише документів, строк яких завершується після цієї дати, без впливу на вже продовжений паспорт позивачки, що виник у 2022 році.
Таким чином, дія паспорта прив`язки № 102 автоматично продовжена до 14.03.2025, що усуває необхідність його додаткового продовження для укладення договору.
Апеляційний суд звертає увагу, що пп. 5 п 1 виключено на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 288 від 14.03.2025, однак, це не змінює правовідносин, що виникли раніше.
П. 9.2 Програми враховує особливості запровадження воєнного стану та передбачає, що у зв`язку із неможливістю здійснення заходів контролю та демонтажу тимчасових споруд, які встановлені з порушенням вимог законодавства та підлягають перенесенню, а також враховуючи необхідність наповнення місцевого бюджету, укладення договору з суб`єктами господарювання на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди на розміщення тимчасових споруд, здійснюється управлінням комунального майна на термін дії воєнного стану та 6 місяців після його завершення без продовження паспорту прив`язки тимчасової споруди.
При цьому, хоча п. 9.2 Програми безпосередньо стосується ТС з порушеннями, що підлягають перенесенню, апеляційний суд вважає його застосовним за аналогією до ситуації позивачки, оскільки бездіяльність відповідача щодо продовження паспорта в 2020 році створила штучне "порушення" (відсутність формального продовження), але ТС встановлена законно та не має негативного впливу на благоустрій (як встановлено в справі № 914/242/23). Це узгоджується з метою Програми наповнення бюджету та надання послуг громаді та ст. 8 ЦК України про аналогію закону для усунення прогалин.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).
Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.
Тобто затверджена Стрийською міською радою Програма «Впорядкування розміщення тимчасових споруд на території міста Стрия Львівської області» є обов`язковою до виконання як позивачам, так і відповідачем.
Суд також враховує, що рішення Господарського суду Львівської області від 01.05.2023 у справі № 914/242/23 (залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 03.10.2023) визнало право позивачки на використання тимчасової споруди за адресою: м. Стрий, вул. Валова, біля буд. 7Б, на підставі паспорта прив`язки № 102 на період карантину та протягом трьох місяців після його закінчення. Це право ґрунтується на принципі мовчазної згоди (ст. 4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" № 2806-IV), який активовано через бездіяльність відповідача щодо заяви позивачки від 08.12.2020 про продовження строку дії паспорта прив`язки.
Ці преюдиціальні висновки (ст. 75 ГПК України) безпосередньо переходять у контекст воєнного стану: карантинне продовження (до 30.09.2023) доповнюється автоматичним за Постановою № 314, створюючи безперервну дійсність паспорта. Відсутність порушень з боку позивачки (регулярні заяви, сплата оренди в минулих договорах) виключає застосування санкцій за п. 7.1 7.14 Програми.
За приписами ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість врахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Законодавчі вимоги щодо застосування преюдиції у господарському процесі передбачені ч. 4 ст.75 ГПК України, згідно якої обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У постанові Верховного Суду від 16.04.2024 у справі № 921/186/23 наведено такі висновки щодо застосування положень статті 75 ГПК України: "Преюдиційність це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає у неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Правило про преюдицію спрямовано не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження та оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії".
Отже, апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що звернення від 27.08.2024 та відмова відповідача від 27.09.2025 підтверджують порушення її прав. З урахуванням принципу мовчазної згоди, автоматичного продовження дії паспорта прив`язки № 102 на період воєнного стану, а також положень п. 9.2 Програми, позивачка має право на укладення договору на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою. Відмови відповідача є необґрунтованими та створюють невизначеність у суб`єктивному праві позивачки, що підлягає усуненню шляхом задоволення позовних вимог.
Таким чином, під час здійснення апеляційного провадження у справі доводи скаржника в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження.
Заперечення позивача, наведені у відзиві на апеляційну скаргу відповідають з`ясованим апеляційним судом обставинам по справі, доказам та вимогам норм матеріального права, а тому і враховані судом.
Щодо аргументу скаржника про те, що місцевий господарський суд повинен був відмовити у відкритті провадження у справі з огляду на те, що позивач раніше вже звертався до господарського суду з аналогічним позовом—між тими ж сторонами, з тим самим предметом і з тих самих підстав.
Верховний Суд в своїх неодноразових висновках у справах вказував на те, що реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ГПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. 
Позов — це звернена через суд до відповідача матеріально-правова вимога про поновлення порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, який здійснюється в певній, визначеній законом процесуальній формі. 
Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючі ознаки позову) являються предмет і підстава. 
Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами — суб`єктивним правом і обов`язком відповідача. 
Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки.
Фактична підстава позову — це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову — це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога. 
Звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.
У межах судової справи №914/1740/24, про яку згадує відповідач, позивачка просила суд визнати укладеним договір на користування окремими елементами благоустрою з підстав неодноразової відмови Стрийської міської ради продовжити дію паспорта прив`язки малої архітектурної форми за адресою м. Стрий, вул. Валова, біля будинку 7А.
Господарським судом Львівської області у справі №914/1740/24 зроблено висновок про наявність права позивача на укладення договору із Управлінням комунальним майном Стрийської міської ради на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди на розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та рекламоносіїв для розміщення стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності по вул. Валова біля буд. 7Б в редакції та на умовах затверджених рішенням Виконавчого комітету Стрийської міської ради № 35 від 05.02.2021, за умови повторного звернення позивач, та про наявність обов`язку відповідача укласти його із позивачем.
Оскільки, як вказує позивач, Управління комунальним майном Стрийської міської рада Львівської області як суб`єкт владних повноважень, наділений правомочностями на укладення такого роду договорів жодної відповіді на адресу позивача не направляло (ні згоди на укладення договору, ні відмови у такій), то позивач вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною звернувся до суду з вказаним позовом. 
Отже, доводи викладені у апеляційній скарзі не є релевантними до обставин викладених в позові, а отже і не приймаються судом до уваги.
Висновки за результатами розгляду апеляційних скарг
Рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2025 прийняте з дотриманням вимог норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін.
Апелянтами не спростовано висновки суду першої інстанції, які тягнуть за собою наслідки у вигляді скасування прийнятих судових рішень, оскільки не доведено неправильного застосування норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційні скарги підлягає залишенню без задоволення.
Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.
Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Частиною 1 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів.
Однак, скаржником всупереч вищенаведеним нормам права, не подано доказів, які б підтвердили доводи, викладені в апеляційній скарзі, та спростували правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції, посилання на норми матеріального права базуються на неправильному ним розумінні цих норм права.
Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції виходить з того, що Європейським судом з прав людини у рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» № 4241/03 від 28.10.2010 зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.
Судові витрати
У зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, апеляційний господарський суд на підставі ст. 129 ГПК України дійшов до висновку про покладення на апелянтів витрат по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг.
Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,
УХВАЛИВ:
апеляційну скаргу Управління комунальним майном Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області б/н від 30.10.2025 та апеляційну скаргу Стрийської міської ради б/н від 09.12.2025 – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2025 у справі №914/1893/25 – залишити без змін.
Судовий збір за розгляд справи в апеляційному порядку покласти на апелянтів.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до касаційної інстанції визначені ст.ст. 287-289 ГПК України.
Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови складено та підписано 12.06.2026.

Головуючий суддя Бойко С. М.

Судді Бонк Т.Б.

Якімець Г.Г.