П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/817/26
27 травня 2026 року   селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Битківський Л.М., з участю секретаря Микитюк А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани матеріали, які надійшли від ВП №2 (селище Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, підприємця за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
в с т а н о в и в:
27 травня 2026 року близько 12 год 35 хв ОСОБА_1 за місцем проживання в АДРЕСА_1 вчинив злісну непокору законним розпорядженням працівників поліції при виконанні ними службових обов`язків. Зокрема, відмовився виконати законну вимогу працівників поліції припинити вчинення протиправних насильницьких дій у відношенні до свого батька ОСОБА_2 . Будучи затриманим за вчинення адміністративного правопорушення, поводив себе зухвало, не підкорявся законним розпорядженням працівників поліції, неодноразові вимоги припинити протиправну поведінку ігнорував. Своїми умисними діями ОСОБА_1 , вчинив злісну непокору законним розпорядженням працівників міліції при виконанні ними службових обов`язків. 
В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення не визнав, заперечив факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП, пояснення у справі давати відмовився на підставі ст.63 Конституції України. 
Дослідивши матеріали адміністративної справи, які подані у розпорядження суду, суд прийшов до такого висновку. 
В силу вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Положеннями ст. 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку, суспільної безпеки та які посягають на встановлений порядок управління.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського під час виконання ним службових обов`язків, суб`єктивна сторона характеризується умисною формою вини.
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11.10.2011 року в справі №10-рп/2011 надав тлумачення визначенню непокори: «Слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги». Відтак, злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.
Як вбачається із протоколу про адміністративні правопорушення серії ВАД №738512 від 27 травня 2026 року, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він 27 травня 2026 року близько 12 год 35 хв. за місцем проживання в АДРЕСА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню працівника поліції щодо припинення вчинюваних ним неправомірних по відношенню до батька ОСОБА_2 , які виражались у погрозах, шарпанні за одяг та інших насильницьких діях. 
На підтвердження обставин, викладених у протоколі працівниками поліції долучено:
- протокол про адміністративне затримання № 014337 від 27 травня 2026 року за змістом якого ОСОБА_1 був затриманий оперуповноваженим СКН ВП ГУНП в Івано-Франківській області Федорівим О.Б. 27 травня 2026 року о 14 год.25 хв. для припинення правопорушення та складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення;
- рапорт т.в.о. слідчого СВ ВП №2 (с-ще Богородчани) Івано-франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Приймака А. від 27 травня 2026 року; 
- диск із відеозаписом з нагрудної камери бодікамери працівника поліції №1135.
Перегляд записів з бодікамери №1135 дає підстави безсумнівно стверджувати, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу не виконував законних вимог працівників поліції про припинення неправомірних дій по відношенню до свої батьків. Вказана вимога ставилась ОСОБА_1 неодноразово і ним демонстративно ігнорувалась. Крім того, чинив опір працівникам поліції, які намагались фізично утримати його від спроб заподіяти тілесні ушкодження батькові. Після вичерпання інших заходів впливу, з метою припинення адміністративних порушень та складання протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції було здійснено адміністративне затримання. Проте, навіть після цього ОСОБА_1 у зухвалій формі деомнстрував явну зневагу до правоохоронців, які виконували свій службовий обов`язок. 
Оцінивши подані суду докази, вважаю доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, оскільки відповідно до ст. 251, 252 КУпАП досліджені докази прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом. 
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ст. 185 КУпАП у виді адміністративного арешту. Суд зазначає, що такий вид стягнення є необхідним за встановлених обставин для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, а саме виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. Інше, більш м`яке стягнення не забезпечить досягнення мети адміністративного стягнення і не буде дієвим. 
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір",
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 665,50 грн. судового збору (отримувач - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106).
Копію постанови вручити ОСОБА_1 та направити для організації виконання відділенню поліції №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області.
Постанова про накладення адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту підлягає виконанню після закінчення строку на її оскарження.
Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.М. Битківський