провадження № 3/294/1853/26
справа № 294/710/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2026 року  м. Чуднів

Суддя Чуднівського районного суду Житомирської області Білера І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 2 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Чуднівським РВ УМВС України від 07.03.2006 за ч. 1 ст. 184 КУпАП -
В С Т А Н О В И В :
13.04.2026 о 22 год 52 хв. ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , ухилялась від виконання покладених на неї батьківських обов`язків по відношенню до дітей: ОСОБА_2 , 2009 р.н., ОСОБА_3 , 2017 р.н., так, як не забезпечила необхідних умов виховання та життя, а саме: мати зловживає алкогольними напоями, веде антигромадський спосіб життя, не готує дітей до свідомого дорослого життя, в будинку не створені належні санітрно-побутові умови для проживання дітей, в будинку антисанітарія, чим порушила вимоги ст. 8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства».
Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВБА №192169 від 14.04.2026.
У судове засідання, призначене на 22.05.2026, ОСОБА_1 не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом скерування повістки на адресу зазначену у протоколі. Крім того, дата та час розгляду справи були розміщені на офіційному сайті Чуднівського районного суду Житомирської області.
Практикою Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Так, ОСОБА_1 знала про наявність справи про адміністративне правопорушення відносно неї за ч. 1 ст. 184 КУпАП та не була позбавлена можливості цікавитись ходом її розгляду.
Враховуючи вищезазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність належним чином повідомленої ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП судом досліджено долучені докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВБА №192169 від 14.04.2026; рапорт помічника чергового Бердичівського районного ВП ГУНП в Житомирській області Приймчук В.Ю. згідно якого 13.04.2026 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 13.02.2026 за адресою: АДРЕСА_2 зникла дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка раніше зникала; письмові пояснення ОСОБА_1 від 14.04.2026 в яких остання вказала, що проживає разом зі своїми доньками ОСОБА_4 , 2009 р.н., ОСОБА_5 , 2017 р.н., та матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, коштів немає, так будучи в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 викликала працівників поліції по причині того, що зникла її донька ОСОБА_7 , однак ОСОБА_8 знала, що місце перебування доньки. Однак коли їй телефонувала та не відповідала. Згодом коли ОСОБА_7 повернулась додому, то стало відомо, що остання перебувала поряд з будинком і неї розрядився телефон. Також по приїзду працівників ОСОБА_8 вирішила прогнати їх словами нецензурної лайки, через те, що вони зробили зауваження з приводу неналежних умов проживання у будинку; рапорт ст. інспектора СЮП відділу превенції Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області; 
Відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Об`єктом правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена у ст. 184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх.
Положення зазначеної статті є бланкетними та відсилають до положень інших нормативно-правових актів, які більш детально передбачають вимоги законодавства, які ставляться в обвинувачення правопорушнику.
Так, відповідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Положення ч. 1 ст. 152 СК України передбачають право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з ч. ч. 1 та 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Верховний Суд у постанові від 17.06.2021 у справі № 466/9380/17 (провадження № 61-2175св20) зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Отже, з огляду на те, що вказані вище норми передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя та виховання останніх, то їх порушення батьками тягне за собою адміністративну відповідальність за статтею 184 КУпАП.
Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання і догляду неповнолітніх ОСОБА_9 , 2009 року народження, та ОСОБА_10 , 2017 року народження, у протоколі чітко зазначено норми чинного законодавства, які порушено ОСОБА_1 .
Таким чином, вина ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження під час розгляду вказаної справи, протокол про адміністративне правопорушення складений правильно, відомості, які у ньому відображені, відповідають фактичним обставинам справи, правопорушення кваліфіковано вірно, а наявні в матеріалах справи докази є належними, допустимими і достатніми у своїй сукупності.
Із матеріалів справи не встановлено обставин, які б виключали адміністративну відповідальність ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Суддя, у відповідності до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, беручи до уваги особу порушника, ступінь її вини, характер правопорушення, вид і міру адміністративного стягнення, яке застосовується до правопорушника за його вчинення, суд вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження в межах санкції інкримінованої статті.
Саме такий вид адміністративного стягнення, на переконання судді, буде достатнім та необхідним для виконання завдань КУпАП, зокрема він забезпечить запобігання вчинення правопорушником нових правопорушень, його виховання у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.
Керуючись ст. ст. 7-9, 24, 26, 40-1, ч.1 ст.184, ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя-

П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді попередження.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.
Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Чуднівський районний суд Житомирської області
Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя     Ірина  БІЛЕРА