Справа № 559/5228/25 
Провадження № 1-кп/559/87/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року         м.Дубно
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12025181040000194 від 12.04.2025 про обвинувачення за ч.2 ст.286 КК України ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дружелюбівка Єланецького району Миколаївської області, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , несудимий в силу ст.89 КК України, з середньою спеціальною освітою, одружений, на час розгляду справи працює в ТОВ «АГРО ФЕЛІКС» слюсарем-ремонтником,
з участю: зі сторони обвинувачення прокурорки ОСОБА_4 , зі сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисниці ОСОБА_5 ; потерпілого ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 , представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , за згодою потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (законна представниця потерпілої ОСОБА_8 ), -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 у порушення вимог дорожньої розмітки 1.1 (Розділ 34 «Дорожня розмітка») та пунктів 10.1, 14.2 (в) Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, 11 квітня 2025 року близько 20 години 30 хвилин, керуючи автомобілем марки «Opel», модель «Zafira», реєстраційний номер НОМЕР_1 , і рухаючись ним по автодорозі сполученням «Київ-Чоп», на 389 км + 100 м між населеними пунктами Птича та Турковичі Дубенського району Рівненської області, зі сторони м. Львів у напрямку м. Рівне, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, які виразились у тому, що він здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем, марки «Volkswagen», модель «Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався в зустрічному напрямку. Після зіткнення автомобіль марки «Volkswagen», модель «Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в некерованому стані виїхав на смугу зустрічного руху, де відбулося зіткнення з автомобілем, марки «Land Rover», модель «Freelander 2», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_12 , який рухався зі сторони м. Львів у напрямку м. Рівне, в результаті чого водій і пасажир автомобіля марки «Volkswagen», модель «Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримали тілесні ушкодження, зокрема: 
- ОСОБА_6  отримав тілесні ушкодження у вигляді: множинні переломи ребер (7-11 ребер праворуч зі зміщенням і частковою імпресією; лінійний перелом 12-го ребра праворуч), переломи поперечних відростків L1, L2 ліворуч зі зміщенням, L3 двобічно, L3, L4, L5 праворуч зі зміщенням, травма тонкого кишечника, відрив брижі тонкої кишки від стінки кишки на протязі 15 см, внутрішньочеревна кровотеча, множинні гематоми брижі та стінки тонкої кишки, травма ободової кишки, розрив брижі сигмовидної кишки, струс головного мозку, що згідно п.2.1.3. л) «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995) відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя;
- ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді: поєднана травма, закрита черепно-мозкова травма, перелом лобної кістки справа з переходом на надбрівний край орбітальної поверхні, забій головного мозку важкого ступеня, травматичний субарахноїдальний крововилив, закрита травма грудної клітки, контузія обох легень, множинні забійно-осаднені рани обличчя, тулуба, кінцівок, субкон`юнктивальний крововилив правого ока, гемосинус справа, що згідно п.2.1.3. б) «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995) відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Крім того, в результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля, марки «Opel», модель «Zafira», реєстраційний номер НОМЕР_4 , отримали тілесні ушкодження, зокрема: 
- ОСОБА_11  отримала тілесні ушкодження у вигляді: поєднана травма, ЗЧМ Т, струс головного мозку, закритий двох кісточковий перелом у лівому гомілково стопному суглобі; на обличчі, тулубі, кінцівках множинні осаднені ушкодження м`яких тканин, що згідно п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995) відносяться до середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров`я;
-неповнолітня ОСОБА_8  отримала тілесні ушкодження у вигляді: поєднана травма, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, ЗТПВХ (закрита травма поперекового відділу хребта), компресійний перелом тіла L3 хребця І ступеня без пошкодження спинного мозку, що згідно п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995) відносяться до середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження, а також заподіяли тяжкі тілесні ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.
За клопотанням прокурора, з урахуванням згоди всіх учасників процесу, які не оспорюють фактичних обставин і наслідки роз`яснені та зрозумілі, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції в суду немає, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, судовий розгляд обмежено допитом обвинуваченого і дослідженням документів, що характеризують особу ОСОБА_3 . 
Допитаний у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєному визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини справи. Пояснив, що 11.04.2025 ввечері біля 20.30-21.00 їхав за ренджровером, моросив дощ зі снігом, вечоріло, було під Туркавецьким горбаком, побачив, що попереду лендровер гальмує, спробував гальмувати, але зрозумів, що наближається все ж, крутнув кермо вліво, виїхав на зустрічну і сталося зіткнення. Вину визнає, бо не дотримався дистанції і виїхав на зустрічну, постраждало четверо людей, він винен, але кається, збитки потерпілим ОСОБА_10 і ОСОБА_6 відшкодував повністю, останньому вже під час судового розгляду, а потерпіла ОСОБА_13 - це його дружина, ОСОБА_14 - дитина, яку він виховує і утримує її з дружиною. Дружині ще складно пересуватися, ОСОБА_14 ходить, але довго сидіти не може, тому громадський транспорт не підходить, возить їх до лікарів час від часу, лежачи. Він 25 років за кермом, таке вперше, висновки зробив, буде дуже уважним і ще більше буде дотримуватися дистанції. Зараз працює механіком у товаристві, треба і добиратися на роботу, як механіку доводиться сідати і за кермо - возити запчастини, тестувати роботу машин - виїхати і перевірити, зробити чого не вистачає, живе в м. Дубно,а працює в м.Радивилові, дохід - 20 тис. грн.. на місяць, якщо позбавлять права керування транспортним засобом, то не матиме роботи і коштів на життя для себе та сім`ї. Живуть з ОСОБА_15 та ОСОБА_14 вже 7 років однією сім`єю.
Потерпілий ОСОБА_10 подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, оскільки проходить військову службу в ЗСУ, претензій не має і збитки йому відшкодовано повністю. Також потерпіла та законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 - ОСОБА_11 просить суд проводити судовий розгляд без їх участі, претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не мають.
Представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 просить не позбавляти волі та права керування транспортними засобами ОСОБА_3 , оскільки він проживає однією сім`єю з потерпілою ОСОБА_16 та її матір`ю ОСОБА_15 , потерпілі перебувають на його утриманні та потребують його допомоги, а керування транспортним засобом є основним джерелом його заробітку та перевезення потерпілих на лікування. 
Представник потерпілого ОСОБА_6 повністю підтримує представника потерпілої ОСОБА_8 та просить керуватися принципом гуманізму і не позбавляти ОСОБА_3 ні волі, ні праваи керування транспортним засобом, бо позиція прокурора сувора, але транспортний засіб допомагає в повсякденній роботі ОСОБА_3 і просить врахувати його адекватне ставлення до потерпілих, відшкодування завданих збитків, наявність пом`якшуючих вину і відсутність обтяжуючих обставин і що для ОСОБА_3 є надзвичайно важливим, щоб його не позбавляли права керування транспортним засобом, бо це буде рівноцінно втраті роботи і коштів на життя. Потерпілий ОСОБА_6 підтвердив, що йому повністю відшкодовано збитки ОСОБА_3 і претензій до нього він не має, підтримує позицію свого представника і по суті відмовляється давати показання згідно ст. 63 Конституції України. 
За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілим середнього ступеня та тяжкі тілесні ушкодження, а тому ці дії кваліфіковано правильно за ч.2 ст.286 КК України. 
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст.12 КК України є тяжким з необережною формою вини щодо наслідків; дані про особу винного, який несудимий, у момент ДТП був тверезим, проживає однією сім`єю з потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває. На час подій ОСОБА_3 не працював, але на час розгляду справи судом з 12.12.2025 працює в ТОВ «АГРО ФЕЛІКС», виробничі потужності якого розташовані в м. Радивилів Рівненської обл., слюсарем-ремонтником і характеризується винятково позитивно, підприємство просить не позбавляти ОСОБА_3 , який проживає в територіально віддаленому м. Дубно Рівненської області, права керування транспортними засобами, бо це матиме прямий негативний вплив на виробничий процес підприємства.
Відповідно до досудової доповіді ОСОБА_3 має низькі ризики небезпеки для суспільства та вчинення повторного кримінального правопорушення низькі, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно п.1-2 ч.1 ст.66 КК України суд визнає: 1) щире каяття, 2) активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, 3) добровільне відшкодування завданої потерпілим шкоди. Обставин, що обтяжують покарання, - не встановлено. 
Вирішуючи питання щодо міри покарання, суд також враховує кількість потерпілих та їх позицію, які однаково просять не позбавляти обвинуваченого волі та права керування транспортними засобами, оскільки він покаявся, відшкодував завдані збитки повністю претензій до нього ніхто не має, він проживає однією сім`єю з двома потерпілими і доглядає їх та возить до лікарів, працює і позбавлення права керування транспортними засобами в цій ситуації є надто жорстоким, не відповідає принципу гуманізму та призведе до позбавлення сім`ї ОСОБА_3 засобі існування.
Проаналізувавши обставини в їх сукупності, суд робить висновок, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства. ОСОБА_3 покаявся, доклав зусиль та відшкодував усім потерпілим завдані збитки, працевлаштувався та живе однією сім`єю з двома із чотирьох потерпілих, права керування йому необхідне для наявності засобів для існування, оскільки без них його робота в ТОВ «АГРО ФЕЛІКС», виробничі потужності якого знаходяться в іншому населеному пункті, ускладниться або й стане неможливою, а відповідно ускладниться життя й потерпілих ОСОБА_11 та її дитини ОСОБА_8 . Тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання на середній межі санкції ч.2 ст.286 КК України зі звільненням його від відбування покарання з іспитовим строком середнього терміну і не позбавляє ОСОБА_3 права керування транспортними засобами, а відповідно й не визначає додаткове покарання. Саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нового злочину. При цьому, на ОСОБА_3 необхідно покласти обов`язки, відповідно до ст.76 КК України, виконуючи які він буде під контролем органу пробації.
В кримінальному провадження в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Дубенської міської ради Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивачів, КНП «Дубенська міська лікарня» Дубенської міської ради Рівненської області прокурор Дубенської окружної прокуратури звернулася в суд з позовом в порядку ч.3 ст. 128 КПК України до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в загальному розмірі 5581,45 грн., понесених витрат за стаціонарне лікування неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 : 5310, 90 грн. на рахунок НСЗУ (лікування) та 270,55 грн. на рахунок КНП «Дубенська міська лікарня» Дубенської міської ради Рівненської області (комунальні послуги - кошти місцевого бюджету). 
В судовому засіданні прокурор позов підтримала з підстав, викладених у ньому, та просить його задовольнити. Представник НСЗУ позовні вимоги підтримує повністю і просить розглядати справу без їх участі.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисниця позов визнали в повному обсязі Обвинувачений зобов`язується відшкодувати кошти за позовом в найкоротший строк. 
Крім того, було заявлено цивільний позов в порядку ст. 128 КПК України потерпілим ОСОБА_6 , від імені якого діє представник адвокат ОСОБА_7 , до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, в розмірі 280 тис. грн. Однак, до суду 16.06.2026 надійшла заява представника цивільного позивача адвоката ОСОБА_7 про відмову від позову, оскільки ОСОБА_3 добровільно повністю відшкодував завдані збитки. Вказану позицію підтримує в судовому засідання і сам потерпілий-цивільний позивач ОСОБА_6 , і його представник адвокат ОСОБА_7 .
Відповідно до ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
Згідно ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
За ч.3 ст. 61 КПК України цивільний позивач має право відмовитися від цивільного позову до видалення суду в нарадчу кімнату ля ухвалення рішення.
Відповідно ч.1, 3,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Згідно п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом
Враховуючи, що понесені витрати за лікування неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 підтверджено документально і повністю визнається цивільним відповідачем, суд робить висновок, що цивільний позов прокурора підлягає до задоволення згідно з ст.127 КПК України, ст. 206 ЦПК України.
Оскільки збитки потерпілому-цивільному позивачу ОСОБА_6 повністю добровільно відшкодовано обвинуваченим-цивільним відповідачем,цивільний позивач має право відмовитися від позову і наслідки йому зрозумілі, суд приймає відмову цивільного позивача від позову і закриває провадження за цим цивільним позовом на підставі п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався. В кримінальному провадженні ухвалами слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15.04.2025 накладено арешти на три автомобілі як на речові докази, тому їх необхідно скасувати згідно ч.4 ст. 174 КПК України та повернути їх власникам згідно ч.9 ст.100 КПК України. Судові витрати за проведення судових експертиз складають 22285 грн., що відповідно до вимог ч.2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. 
На підставі викладеного, керуючись ст.75-76, ч.2 ст.286 КК України, ст. 61, 100, 118, 124, 127-128, 174, 349, 368-371, 373-376, ч.15 ст.615 КПК України, ст. 206, п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки із покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Скасувати арешти автомобілів марки «Opel», модель «Zafira», реєстраційний номер НОМЕР_1 , марки «Volkswagen», модель «Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_2 і «Land Rover», модель «Freelander 2», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що накладені ухвалами слідчого судді Дубенського міськрайонного суду від 15.04.2025.
Речові докази у справі після набрання вироком законної сили: 
- автомобіль марки «Opel», модель «Zafira», реєстраційний номер НОМЕР_1 , - безоплатно повернути власниці ОСОБА_17 ;
- автомобіль марки «Volkswagen», модель «Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_2 , - безоплатно повернути власнику ОСОБА_6 ;
- автомобіль марки «Land Rover», модель «Freelander 2», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить благодійній організації «Благодійний фонд «Лемберг Волонтери» (вул. Кульпарківська, 200А, м. Львів; 2), - безоплатно повернути користувачу ОСОБА_12 . 
Судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 22285 (двадцять дві тисячі двісті вісімдесят п`ять) гривень стягнути з ОСОБА_3 на користь держави. 
Цивільний позов Дубенської окружної прокуратури Рівненської області, від імені якої діє прокурорка ОСОБА_4 , до ОСОБА_3 про відшкодування завданих збитків, - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 : 
1)до державного бюджету України на користь Національної служби здоров`я України витрати, понесені комунальним некомерційним підприємством «Дубенська міська лікарня» Дубенської міської ради, на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_8 в розмірі 5310 (п`ять тисяч триста десять) гривень 45 копійок,; 
2)до місцевого бюджету на користь Дубенської міської ради Рівненській області витрати, понесені Комунальним некомерційним підприємством «Дубенська міська лікарня» Дубенської міської ради Рівненській області в частині здійснення витрат на комунальні послуги в розмірі 270 (двісті сімдесят) гривень 55 коп. (р/р UA928201720344370004000081116, Дубенське УДКСУ, МФО 82017, код ЄДРПОУ 37624798).
Прийняти відмову цивільного позивача ОСОБА_6 від позову до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Провадження за цивільним позовом ОСОБА_6 , від імені якого діє представник адвокат ОСОБА_7 , до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, закрити.
На вирок може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники мають право на отримання копії вироку. Прокурору, обвинуваченому та захисниці, представникам потерпілих повний текст вироку вручається в день проголошення його резолютивної частини в умовах дії воєнного стану згідно ч.15 ст. 615 КПК України. 

Цивільний позивач 1: Дубенська окружна прокуратура, вул. І.Франка, 10, м. Дубно, Рівненська обл., код ЄДРПОУ 02910077, електронна пошта dubno@pro.gov.ua, діє в інтересах
1)Національної служби здоров`я України, 04073, проспект Степана Бандери, 19, м. Київ, код класифікації доходів 24060300, отримувач ГУК у м. Києві /Шевченківський р-н/ 24060300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України, рахунок: UA978999980313080115000026011;
2)Дубенської міської ради Рівненської області, вул. Замкова, 4 м. Дубно Рівненської області, код ЄДРПОУ 05391063, електронна пошта rada@dubno-adm.rv.ua, dubno_mrada@ukr.net.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивачів: Комунальне некомерційне підприємство «Дубенська міська лікарня» Дубенської міської ради Рівненської області, вул. Львівська, 73 м. Дубно Рівненської обл., р/р UA928201720344370004000081116, Дубенське УДКСУ, МФО 82017, код ЄДРПОУ 37624798, електронна пошта mail@dubnohospital.com.ua, crl.dubno@meta.ua.

Цивільний позивач 2: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , паспорт НОМЕР_5 .
Представник цивільного позивача 2: адвокат  ОСОБА_7 , електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_3 

Цивільний відповідач:  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 
Представниця цивільного відповідача: адвокат ОСОБА_5 , електронна пошта  ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Суддя            ОСОБА_1