Справа №296/10308/25
Категорія 17
2-о/295/40/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.05.2026 року  м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі: 
головуючого судді Єригіної І.М.,
секретаря судового засідання Барашивець Т.С.,
за участю :
представника заявника: адвоката Хомік О.В.,
свідків: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника заявника адвоката Сьомко Віталія Тарасовича, що діє в інтересах ОСОБА_3 , заінтересована особа Житомирська міська рада, приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Клименюк Наталія Борисівна про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника адвокат Сьомко В.Т., що діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду із указаною заявою, в якій зазначив, що матір`ю та батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (заявника) були ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відомостями свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . 
ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відомостями свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 20.10.2021. Після смерті останньої, спадщину прийняв її чоловік, ОСОБА_5 , що підтверджується відомостями свідоцтва про право на спадщину від 29.09.2022, відповідно до якого було успадковано частину квартири АДРЕСА_1 (усю частку нерухомого майна, яка належала ОСОБА_6 ). Інша частини вказаної квартири належала ОСОБА_5 . 
Після смерті своєї дружини, орієнтовно з початку 2022 року, окрім як у своїй квартирі, ОСОБА_5 почав проживати і у будинку раніше йому знайомої ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не були родичами, а також не перебували у шлюбі, в тому числі на час смерті ОСОБА_5 . До моменту смерті своєї дружини, ОСОБА_5 , з ОСОБА_7 однією сім`єю не проживав, в тому числі і в с. Червоне. 
Так, орієнтовно в серпні 2024 року стало відомо про наявність у ОСОБА_5 онкологічного захворювання, наслідком якого стало суттєве погіршення його здоров`я. Через таке погіршення здоров`я та потребу в здійсненні стороннього догляду та в допомозі, з ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , стала проживати його дочка (заявник). Остання допомагала вести господарство, здійснювала постійний догляд за своїм батьком, надавала йому допомогу у побуті, крім того забезпечувала його продуктами та ліками. Орієнтовно з кінця вересня 2024 року та до моменту смерті ОСОБА_5 , заявниця проживала постійно разом із ним, залишаючи вказане місце проживання тільки на декілька годин, в тому числі для задоволення спільних побутових потреб. 
Станом на 2024 рік, в тому числі на день його смерті, у ОСОБА_5 була живою єдина дочка, а саме заявниця, при цьому інші двоє дочок померли до 2010 року. Станом на момент смерті ОСОБА_5 , у останнього неповнолітніх внуків не було, а батьки останнього померли. Таким чином, окрім заявниці (рідної дочки), близьких родичів, які б могли доглядати за ОСОБА_5 та прийняти спадщину після його смерті (в першу чергу), у останнього не було. Так, проживаючи за вище вказаною адресою, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , у віці 83 років, що підтверджується відомостями свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 20.12.2024.
Після смерті ОСОБА_5 , заявник займалася процесом поховання останнього, після чого поїхала за кордон, до свого сина, так як інших близьких людей у неї не залишилося в Україні. Надалі, після поховання свого батька, заявниця перебуваючи в тяжкому емоційному стані, розуміючи, що фактично прийняла спадщину в порядку визначеному Цивільним кодексом України, так як проживала зі своїм батьком на момент його смерті, остання не зверталася до нотаріуса для заведення спадкової справи. Заявниці на момент смерті її батька було відомо про його заповітне розпорядження, щодо його квартири, на її користь. В подальшому, покращивши свій фізичний та моральний стан, звернувшись за правовою допомогою, заявниця через представника звернулася до приватного нотаріуса Клименюк Н.Б., яка завела спадкову справу по факту смерті ОСОБА_5 (номер у спадковому реєстрі -74582217, номер у нотаріуса -38/2025). Будь-які інші особи, для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до нотаріуса не зверталися. 
Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Від спадщини заявниця не відмовлялася. Заявниця та ОСОБА_5 (спадкодавець), на момент смерті останнього, не були зареєстрованими за однією адресою. У зв`язку із вказаним, остання, через представника, нотаріусу, на підтвердження факту свого спільного проживання на момент смерті свого батька із останнім, подала довідку №285/01-73 від 04.09.2025 року видану відділом «Центру надання адміністративних послуг» Червоненської селищної ради Бердичівського району Житомирської області. Відповідно до вказаної довідки, ОСОБА_5 , на день смерті проживав без реєстрації разом із своєю дочкою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_5 за життя був зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_3 . Разом з ним, на момент його смерті, за вказаною адресою ніхто інший не був зареєстрованим, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Не зважаючи на вище викладене, за результатами розгляду поданої заяви (про видачу свідоцтва про право на спадщину на квартиру) та документів, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Клименюк Н.Б., була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. 
Зі змісту вказаної постанови від 11.09.2025 слідує, що відмова нотаріуса пов`язана із не підтвердженням факту спільного проживання у спосіб визначений Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5. Так, згідно п. 3.20 глави 10 (Видача свідоцтв про право на спадщину) розділу ІІ (Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій) Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини підтверджується: витягом з реєстру територіальної громади; довідкою про реєстрацію місця проживання; іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (паспортом громадянина України, виготовленим у формі книжечки, з відміткою про реєстрацію постійного місця проживання громадянина, якщо спадщина відкрилась до 01 грудня 2021 року, рішенням суду тощо). З доданих до заяви документів видно, що станом на 16.12.2024, з спадкодавцем ніхто не був зареєстрованим, в тому числі і заявниця, а отже відсутня у заявника реальна можливість мати вище вказані документи, для надання їх нотаріусу. При цьому, за таких обставин у нотаріуса є всі підстави для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину
Тому заявник просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом зі спадкодавцем, зокрема зі своїм батьком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини, зокрема станом на ІНФОРМАЦІЯ_7 .
У судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у останній.
Представник заінтересованої особи – Житомирської міської ради у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Клименюк Наталія Борисівна у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи.
Свідок ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що вона колега ОСОБА_5 . Вказала, що його доньку ОСОБА_3 вона знає давно, після того як ОСОБА_5 захворів, його донька ОСОБА_8 проживала з ним у селі.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що вона сусідка сім`ї ОСОБА_5 . Вказала, що вони довгий час проживали в м. Житомирі, однак після того як ОСОБА_5 захворів, то останній переїхав до с. Червоне, де з ним проживала і доглядала його донька ОСОБА_3 , після його смерті похованням займалася дочка.
Заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, суд дійшов наступного висновку.
Згідно із вимогами ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Статтею 1 Сімейного кодексу України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.
Згідно із вимогами ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 року (Постанова) судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки. П. 7 цієї Постанови передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину тощо.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року передбачено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року зазначено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення такого факту.
Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).
Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 були ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16.11.1978 року.
ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується відомостями копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 20.10.2021 року. 
Після смерті останньої, спадщину прийняв її чоловік, ОСОБА_5 , що підтверджується відомостями свідоцтва про право на спадщину від 29.09.2022 року.
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується відомостями свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 20.12.2024 року.
Постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Клименюк Н.Б. від 11.09.2025 року відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.
З копії заповіту №885 від 30.05.2023 року вбачається, що ОСОБА_5 заповів квартиру АДРЕСА_1 , своїй дочці ОСОБА_3 .
Встановлення факту постійного проживання заявника разом з батьком необхідно йому для вирішення питання щодо оформлення спадщини після смерті спадкодавця.
Факт спільного проживання заявника разом з його батьком до смерті останнього знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та був доведений належними письмовими доказами. 
Оскільки строк звернення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строком не обмежений, інші спадкоємці, які б мали намір звернутись із заявою про прийняття спадщини, як встановлено в судовому засіданні, відсутні, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, а встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказані заявником вимоги обґрунтованими, які відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 293-294, 315-319 ЦПК України, ст. 3 Сімейного Кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника заявника адвоката Сьомко Віталія Тарасовича, що діє в інтересах ОСОБА_3 , заінтересована особа Житомирська міська рада, приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Клименюк Наталія Борисівна про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.
Встановити факт встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом зі спадкодавцем, зокрема зі своїм батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини, зокрема станом на ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи: 
Заявник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ;
Заінтересована особа: Житомирська міська рада, адреса: м. Житомир, майдан ім.. С.П. Корольова, 4/2, код ЄДРПОУ 4392354;
Заінтересована особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Клименюк Наталія Борисівна, адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя І.М. Єригіна