Справа №463/5447/25
Провадження №1-кп/463/213/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді   ОСОБА_1 
з участю секретаря судових засідань   ОСОБА_2 
прокурора  ОСОБА_3 
захисників   ОСОБА_4 
ОСОБА_5 
обвинувачених   ОСОБА_6 
ОСОБА_7 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20 січня 2025 року за №12025141360000259 про обвинувачення: 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Оскол російської федерації, рома, громадянина України, судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 квітня 2025 року за ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі, вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 6 жовтня 2025 року за ч. 4 ст. 186, ст. 70, 71 КК України до 8 років 2 місяців позбавлення волі, одруженого, має на утриманні дітей 2009, 2012, 2017 років народження, з неповною середньою освітою, безробітного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Харкова, ромки, громадянки України, не судимої, одруженої, має на утриманні дітей 2009, 2012, 2017 років народження, без освіти, безробітної, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст. 198 КК України,

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 18 січня 2025 року розробив злочинний план щодо вчинення таємного викрадення чужого майна з квартири потерпілого ОСОБА_8 , згідно з яким, він під надуманим приводом мав потрапити у квартиру потерпілого та скориставшись відсутністю його уваги та похилим віком, таємно викрасти цінне майно.
З цією метою, 18 січня 2025 року, приблизно о 19:00 годині ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , побачив потерпілого ОСОБА_8 та розпочав з ним розмову щодо можливої оренди квартири неподалік місця проживання потерпілого. Після чого, ОСОБА_6 , під приводом сходити в туалет, зайшов зі ОСОБА_8 у його квартиру АДРЕСА_3 та почав оглядати майно, яке можна викрасти. Коли ОСОБА_6 зрозумів що його дії, спрямовані на вчинення крадіжки викриті ОСОБА_8 , він скоїв напад на потерпілого поєднаний із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), який виразився у тому, що ОСОБА_6 поваливши ОСОБА_8 на землю, завдав численні удари кулаками обох рук та ногами у взутті в область обличчя та голови ОСОБА_8 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-лицевої травми у вигляді обширного синця у правій навколоорбітальній ділянці, обширної підшкірної гематоми у лівій лобній ділянці голови з переходом на навколоорбітальну ділянку та на ліву щоку, синця на переніссі по центру і відповідно йому закритого перелому кісток та хрящів носа зі зміщенням із кровотечею, обширної підшкірної гематоми на всьому протязі лівої щоки з переходом на підборідля зліва, верхньо-середню третину попередньо-лівої поверхні шиї і (з крововиливом у м`язи шиї зліва) з залученням лівої навколовушної ділянки з вираженим набряком м`яких тканин та з косо-поперечним переломом тіла нижньої щелепи на рівні між 5-м і 6-м зубами з частковим зміщенням фрагментів та з кровотечею, крововиливу на всьому протязі лівої щоки, слизової верхньої та нижньої губи з вираженим набряком м`яких тканин, обширного зливного крововиливу на всьому протязі лівої лобно-скроневої ділянки, крововиливів під м`які мозкові оболонки у лівій лобній та обох скроневих ділянках та крововиливів під м`які мозкові оболонки у варолієвому мості, в м`яких оболонках лобних, тім`яних, потиличних долях, мозочка (виявлено мікроскопічно), які, згідно мікроскопічних даних (крововиливи з початковими реактивними змінами), утворилися незадовго до настання смерті, від неодноразової дії тупих, твердих предметів, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент їх спричинення та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.
Після цього, ОСОБА_6 заволодів мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 9c» темно синього кольору в прозорому силіконовому чохлі ІМЕІ1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 2800 гривень, мобільним телефон «Xiaomi Redmi 9» темно
синього кольору IMEI1: НОМЕР_3 , IMЕІ2: НОМЕР_4 вартістю 2500 гривень, обручкою з металу жовтого кольору (золото) 585 проби, вартістю 5000 гривень, що належали потерпілому ОСОБА_8 , який у подальшому передав ОСОБА_7 .
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 спричинено майнову шкоду на загальну суму 10300 гривень.
Окрім цього, 18 січня 2025 року в період часу з 19 години 02 хвилин по 19 годину 08 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , діючи умисно, під час вчинення нападу на ОСОБА_8 з метою заволодіння його майном (розбої), знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом, протиправне посягання на нього є кримінально-караним, діючи цілеспрямовано, незаконно, протиправно, умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, спрямованого на заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів неповаги та з метою завдання невизначеної шкоди здоров`ю ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний намір, наніс численні удари кулаками обох рук та ногами у взутті, в область обличчя та голови ОСОБА_8 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-лицевої травми у вигляді обширного синця у правій навколоорбітальній ділянці, обширної підшкірної гематоми у лівій лобній ділянці голови з переходом на навколоорбітальну ділянку та на ліву щоку, синця на переніссі по центру і відповідно йому закритого перелому кісток та хрящів носа зі зміщенням із кровотечою, обширної підшкірної гематоми на всьому протязі лівої щоки з переходом на підборіддя зліва, верхньо-середню третину попередньо-лівої поверхні шиї і (з крововиливом у м`язи шиї зліва) з залученням лівої навколовушної ділянки з вираженим набряком м`яких тканин та з косо-поперечним переломом тіла нижньої щелепи на рівні між 5-м і 6-м зубами з частковим зміщенням фрагментів та з кровотечою, крововиливу на всьому протязі лівої щоки, слизової верхньої та нижньої губи з вираженим набряком м`яких тканин, обширного зливного крововиливу на всьому протязі лівої лобно-скроневої ділянки, крововиливів під м`які мозкові оболонки у лівій лобній та обох скроневих ділянках та крововиливів під м`які мозкові оболонки у варолієвому мості, в м`яких оболонках лобних, тім`яних, потиличних долях, мозочка (виявлено мікроскопічно), які, згідно мікроскопічних даних (крововиливи з початковими реактивними змінами), утворилися незадовго до настання смерті, від неодноразової дії тупих, твердих предметів, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент їх спричинення та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 
ОСОБА_7 18 січня 2025 року, приблизно о 19 годині 10 хвилин заздалегідь не обіцяючи, отримала від ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9с» темно синього кольору в прозорому силіконовому чохлі IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 2800 гривень, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9» темно синього кольору IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 вартістю 2500 гривень та обручку з металу жовтого кольору (золото) 585 проби, вартістю 5000 гривень, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що зазначені речі викрадені останнім з квартири ОСОБА_8 , що на АДРЕСА_4 та умисно, протиправно залишила їх у себе, зокрема, заховавши золоту обручку у волосся, а мобільні телефони у подушку за місцем свого проживання на АДРЕСА_5 , де зберігала їх до моменту вилучення таких 20 січня 2025 року працівниками поліції у ході обшуку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вказав, що вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнає, кається та пояснив, що він з дружиною ОСОБА_7 приїхали з м. Харків до м. Львів і шукали квартиру для зняття в оренду. Побачили потерпілого ОСОБА_8 біля під`їзду його будинку, а тому він попросився до нього в квартиру сходити в туалет. Дружині сказав, що може вдасться щось вкрасти. Дружина чекала його в будинку на сходовій клітці. Зайшовши з ОСОБА_8 в його квартиру, побачив два мобільні телефони та каблучку, які взяв. Потерпілий побачив його, коли він йшов до виходу, а тому його штовхнув. Крім того вказав, що наносив удари руками по обличчю потерпілого, однак ногами не бив. Вийшовши з квартири, побіг по сходах і сказав дружині, що все гаразд. Прийшов на квартиру, яку орендували, показав дружині два вкрадених мобільних телефони та каблучку.
Обвинувачена ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у вчинені інкримінованого їй злочину визнала, зазначила, що кається, вказала, що обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності та пояснила, що її чоловік ОСОБА_6 познайомився з потерпілим ОСОБА_8 . Чоловік попросився в потерпілого в туалет і вони втрьох зайшли в під`їзд будинку останнього. Зазначила, що вона чекала в під`їзді, а чоловік пішов в квартиру. Через десять хвилин чоловік вийшов і вони пішли геть. По поверненню в їх орендовану квартиру, чоловік їй дав два мобільні телефони та каблучку, які вона заховала. Про походження зазначених речей, вказала, що розуміла, що такими чоловік заволодів незаконно в потерпілого. Коли прийшла поліція, то віддала вказані речі. Що відбувалось в квартирі потерпілого, вказала, що не знала.
Окрім визнання вини обвинуваченою ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та фактично частковим визнанням вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, їх вина доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема.
Показаннями потерпілої ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_8 був її чоловіком і проживав в АДРЕСА_4 . Він користувався двома телефонами, а каблучку ніколи не знімав. Каблучка була з золота. Вона проживала за іншою адресою та часто приїздила до чоловіка. Востаннє з ним спілкувалась 17 січня 2025 року приблизно о 21:00 годині. 18 січня 2025 року чоловік на телефонний дзвінок не відповів, а тому вона попросила свого сина ОСОБА_10 піти до чоловіка та з`ясувати, що трапилось. Син 18 січня 2025 року до чоловіка не потрапив, оскільки не мав ключів. На наступний день 19 січня 2025 року він зайшов в під`їзд з кимось з мешканців. Приблизно о 12 годині 30 хвилин підійшовши до квартири чоловіка, виявив, що двері були привідкриті та всередині виявив тіло. Зазначила, що її чоловік був доброю людиною, всім допомагав і мав хороше здоров`я.
Протоколом огляду місця події від 19 січня 2025 року та фототаблицею до такого, відповідно до яких в квартирі АДРЕСА_3 виявлено труп ОСОБА_8 (тіло розташоване частково в коридорі, частково в кімнаті) з наявними тілесними ушкодженнями. Обличчя, волосиста частина голови та шия рясно вкриті масивними нашаруваннями РБК, наявні рвані рани. В коридорі та інших кімнатах спостерігається значний безлад. На підлозі розкидане різноманітне взуття, речі домашнього вжитку, зім`ятий папір, склянки. На підлозі розсипано пральний порошок білого та жовтого кольору, візуально змішаний із речовиною, схожою на соду. На поверхні підлоги, на дверцятах, стінах та на предметах меблів наявні масивні нашарування речовини бурого кольору (РБК), ззовні схожої на кров.
Протоколом огляду трупа від 20 січня 2025 року та фототаблицею до такого, відповідно до яких на одязі ОСОБА_8 є накладання великої кількості крові. На голові та на руках є накладання великої кількості крові, отвори рота та носа наповнені згортками крові. В обох навколоорбітальних ділянках є обширні синці, на всьому протязі лівої щоки з переходом на підборіддя. Ліву біля виличну ділянки та на передню ліву, передню шиї є гематома. В ділянці переднісся є кістки та хрящі носа на дотик рухливі, на слизових оболонках верхньої та нижньої губи та на всьому обсязі лівої щоки є обширні крововиливи з набряками м`яких тканин. Вбачається перелом біля нижньої щелепи зліва на рівні між 5 та 6 зубом, на лівому лікті є синець, грудна клітка пружна, кістки кінцівок на дотик цілі.
Протоколом огляду предмета від 20 січня 2025 року відповідно до якого оглянуто футболку синього кольору без маркування із слідами РБК; светр сірого кольору без маркування зі слідами РБК; светр синього кольору з надписом «SNOW» без маркування зі слідами РБК; шкіряні черевики чорного кольору зі слідами РБК; куртку чорного кольору без маркування зі слідами РБК; джинси голубого кольору зі шкіряним ременем чорного кольору зі слідами РБК.
Лікарським свідоцтвом про смерть №71/25 від 20 січня 2025 року відповідно до якого ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; причина смерті – напад з використанням тупих предметів з метою вбивства чи нанесення ушкоджень; хвороба (патологічні стани), що призвела до смерті: гостра дихальна недостатність та набряк головного мозку, аспірація дихальних шляхів кров`ю та крововиливи під оболонку головного мозку, закрита черепно-лицева травма: перелом нижньої щелепи, кісток носа та крововиливи під мозкові оболонки, напад з використанням тупих предметів з метою вбивства та нанесення ушкоджень.
Висновком експерта №71/2025 від 25 лютого 2025 року та додатками до такого, відповідно до яких причиною смерті гр. ОСОБА_8 , 1937 р.н., є закрита черепно-лицева травма у вигляді перелому нижньої щелепи зі зміщенням, закритого перелому кісток та хрящів носа зі зміщенням і з кровотечою та крововиливів під м`які мозкові оболонки, що призвело до аспірації дихальних шляхів кров`ю з розвитком гострої дихальної недостатності та набряку-набухання головного мозку, ґрунтується судово медичними даними експертизи його трупа і підтверджується результатом судово-гістологічної експертизи кусочків внутрішніх органів. Враховуючи розвиток трупних змін, слід вважати, що смерть його могла настати біля 2-х діб до розтину тіла. 
При судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_8 було виявлено закриту черепно-лицеву травма у вигляді обширного синця у правій навколоорбітальній ділянці, обширної підшкірної гематоми у лівій лобній ділянці голови з переходом на навколоорбітальну ділянку та на ліву щоку, синця на переніссі по центру і відповідно йому закритого перелому кісток та хрящів носа зі зміщенням і з кровотечою, обширної підшкірної гематоми на всьому протязі лівої щоки з переходом на підборіддя зліва, верхньо-середню третину передньо-лівої поверхні шиї (з крововиливом у м`язи шиї зліва) з залученням лівої навколовушної ділянки з вираженим набряком м`яких тканин та з косо-поперечним переломом тіла нижньої щелепи на рівні між 5-м і 6-м зубами з частковим зміщенням фрагментів та з кровотечою, крововиливу на всьому протязі лівої щоки, слизової верхньої та нижньої губи з вираженим набряком м`яких тканин, обширного зливного крововиливу на всьому протязі лівої лобно-скроневої ділянки, крововиливів під м`які мозкові оболонки у лівій лобній та обох скроневих ділянках та крововиливів під м`які мозкові оболонки у варолієвому мості, в м`яких оболонках лобних, тім`яних, потиличних долях, мозочка (виявлено мікроскопічно) які, згідно мікроскопічних даних (крововиливи з початковими реактивними змінами), утворилися незадовго до настання смерті, від неодноразової дії тупих твердих предметів, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент їх спричинення та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.
Крім того, було виявлено синець на лівому лікті, який є прижиттєвий, виник незадовго до настання смерті, від дії тупого предмету, має ознаки легкого тілесного ушкодження та у зв`язку зі смертю не перебуває. 
Виявлені тілесні ушкодження не могли утворитись внаслідок падіння з висоти власного зросту без прикладання сторонньої сили. 
При судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_8 було виявлено дифузний кардіосклероз, гіпертрофію міокарду, атероматозну бляшку вінцевої судини серця, дистрофічні зміни печінки та нирок, склероз судин головного мозку, серця, легень, нирок, підшлункової залози, перипортальний склероз, фіброз та ліпоматоз підшлункової залози, полікистоз нирок, фіброз м`яких оболонок головного мозку, вогнищевий пневмосклероз, та вогнищеву серозну пневмонію, які у зв`язку зі смертю не перебувають. 
При судово-токсикологічній експертизі крові з трупа гр. ОСОБА_8 спиртів не виявлено. 
У крові від трупа гр. ОСОБА_8 , антигени А і В та ізогемаглютиніни анти-А, анти-В не виявлені, тому висловитись за групову належність крові не можливо.
Висновком експерта №197/2025-т від 23 січня 2025 року відповідно до якого при судово-токсилогічній експертизі речового доказу – крові з трупа ОСОБА_8 , 1937 р.н., методом газо-рідинної хроматографії рівноважної парової фази не виявлено: етилового, пропілового, бутилового і амілового спиртів.
Висновком експерта №277/2025 від 20 лютого 2025 року відповідно до якого дифузні крововиливи в м`яких оболонках правої та лівої скроневих долях, варолієвому мості, вогнищеві крововиливи з розсіяних еритроцитів в м`яких оболонках лобних, тім`яних, потиличних долях, мозочка з початковими реактивними змінами. Дифузні крововиливи в м`яких тканинах лівої скроневої ділянки та м`яких тканинах шиї зліва з початковими ознаками реактивних змін. Виражений набряк головного мозку. Гостра фокальна емфізема та набряк в легенях. Еритроцитарні маси в просвітах бронхів різного калібру. Гостре порушення реологічних властивостей крові та гемомікроциркуляції у внутрішніх органах.
Дифузний кардіосклероз, гіпертрофія міокарду. Атероматозна бляшка вінцевої судини серця. Дистрофічні зміни печінки та нирок. Склероз судин головного мозку, серця, легень нирок, підшлункової залози. Перипортальний склероз. Фіброз та ліпоматоз підшлункової залози. Полікистоз нирок. Виражений фіброз м`яких оболонок головного мозку. Вогнищевий пневмосклероз.
Вогнищева серозна пневмонія. Фрагментація кардіоміоцитів та хвилеподібна деформація волокон в серці.
Висновком експерта №325/2025-ім від 24 березня 2025 року відповідно до якого у крові від трупа ОСОБА_8 , 1937 р.н., виявлений антиген Н за ізосерологічною системою АВО.
???Кров гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В, з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО.
Кров гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО.
У слідах на 2-х вушних дерев`яних паличках зі змивами з обох рук, вилученими у потерпілого (трупа) ОСОБА_8 , 1937 р.н., (об?єкти №1, 2), виявлена кров людини та антиген Н ізосерологічної системи АВО. Антигени А і В та ізогемаглютиніни анти-А і анти-В не виявлені. Таким чином, можна припустити, що кров виявлена у вищевказаних об`єктах може походити від будь-якої особи з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерелогічної системи АВ0, в тому числі як від трупа ОСОБА_8 , 1937 р.н., так і від гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Протоколом обшуку від 20 січня 2025 року та додатком до такого відеозаписом, відповідно до яких під час обшуку в кв. АДРЕСА_6 виявлено та вилучено мобільний телефон «Xiaomi Redmi» темно синього кольору в прозорому силіконовому чохлі ІМЕІ1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , мобільним телефон «Xiaomi Redmi» темно синього кольору IMEI1: НОМЕР_3 , IMЕІ2: НОМЕР_4 , обручку з металу жовтого кольору (золото) 585 проби. Обручку виявлено у волосі обвинуваченої ОСОБА_7 , яку вона видала під час проведення обшуку.
Протоколом огляду предмета від 20 січня 2025 року та додатком до такого DVD-R диском з відеозаписом з камер відеоспостереження будинку на АДРЕСА_2 відповідно до яких видно як ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заходить в під`їзд будинку АДРЕСА_2 (на камерах дата та час: 18.01.2025 19:02:07). Далі видно як ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , яка тримає в руках два мобільні телефони, виходять з вказаного під`їзду (на камерах дата та час: 18.01.2025 19:08:23, 19:08:26).
Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 12 червня 2025 року та фототаблицею до такого, відповідно до яких потерпіла ОСОБА_9 впізнала обручку свого чоловіка ОСОБА_8 і зазначено, що така впізнана потерпілою, оскільки вона протягом двадцяти восьми років носить на пальці ідентичну.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 12 червня 2025 року та додатком до такого відеозаписом, відповідно до яких ОСОБА_7 показала, як вона разом з ОСОБА_6 біля будинку АДРЕСА_2 зустріли ОСОБА_8 , зайшли разом з ним в під`їзд вказаного будинку, ОСОБА_6 зайшов в квартиру ОСОБА_8 , оскільки попросився в туалет, пробув там до десяти хвилин, вийшов і вони разом покинули будинок.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 12 червня 2025 року та додатками до такого відеозаписом і фототаблицею, відповідно до яких ОСОБА_6 показав, як він разом з ОСОБА_7 біля будинку АДРЕСА_2 зустріли ОСОБА_8 , зайшли разом з ним в під`їзд вказаного будинку та він попросився в туалет, у зв`язку з чим зайшов в квартиру ОСОБА_8 і пішов в туалет. Вийшовши з туалету, на кухні на тумбочці побачив два мобільні телефони та обручку, які взяв і попрямував до виходу з квартири. ОСОБА_8 зауважив, що він виходить не з туалету, а з кухні, а тому пішов до нього, спробував зупинити, взяв рукою за плече. Тоді обвинувачений розвернувся та штовхнув ОСОБА_8 внаслідок чого останній впав.
Висновком експерта №44 від 21 січня 2025 року відповідно до якого під час проведення судово-медичної експертизи у гр. ОСОБА_6 виявлено поверхневу рану на тильній поверхні правої кисті. Рана утворилась від дії тупого предмета або від контакту з таким за 2-3 доби до часу обстеження судово-медичним експертом, не виключено і 18 січня 2025 року. Крім того виявлено рану в стадії гоєння лінійної форми на лівому передпліччі, яка утворилась від дії гострого або загостреного предмета за 5-7 діб до часу проведення судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_6 і не відповідає періоду виникнення 18 січня 2025 року. Рани відносяться до легкого ступеня тяжкості.
Судово-медичних даних, які би давали підставу стверджувати про можливість виникнення ран внаслідок падіння гр. ОСОБА_6 на площину з висоти власного росту, немає.
Висновком судово-психіатричного експерта №898 від 5 червня 2025 року відповідно до якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в даний час будь-яким психічним розладом не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в період інкримінованих йому дій також психічним розладом не страждав, не перебував в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не рекомендовано.
Висновком судово-психіатричного експерта №958 від 12 червня 2025 року відповідно до якого на даний час ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , психічним захворюванням, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. 
У період інкримінованих дій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , психічним захворюванням, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності не страждала, могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.
За своїм психічним станом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Також суд за наслідками розгляду кримінального провадження зауважує наступне. Хоча в обвинувальному акті від 11 травня 2026 року вказано вчинення інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень один раз 19 січня 2025 року, інший 18 січня 2025 року, судом за наслідками розгляду кримінального провадження, шляхом дослідженням доказів, які описані вище, встановлено, що датою таких є 18 січня 2025 року. Крім того, така дата вказана в обвинувальному акті від 18 червня 2025 року. А тому суд вважає, що при складанні обвинувального акту від 11 травня 2026 року було допущено описки, які не вплинули на розгляд кримінального провадження та встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень, оскільки суд достовірно встановив дати вчинення таких.
Крім того, суд зауважує, що в висновку експерта №44 від 21 січня 2025 року також допущено описку, оскільки експертом вказано, що рани у ОСОБА_6 могли утворитись 18 січня 2024 року. Однак з висновку вбачається, що експертиза розпочата та завершена 21 січня 2025 року. Експерт вказує, що рани могли утворитись за 2-3 доби до часу обстеження судово-медичним експертом. А тому вказане не викликає в суду сумніву щодо описки в зазначеній даті.
Судом не беруться до уваги висновки експерта №43 від 21 січня 2025 року, №СЕ-19/114-25/5646-Д від 14 березня 2025 року, №СЕ-19/114-25/5648-Д від 17 березня 2025 року, №СЕ-19/114-25/5655-Д від 18 березня 2025 року, оскільки такі не містять інформації, яка має доказове значення в даному кримінальному провадженні.
Інші документи з матеріалів провадження (постанови слідчих, ухвали слідчих суддів, супровідні листи, листи та інші), свідчать про рух провадження, не дозволяють суду встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, зокрема, не підтверджують і не спростовують винуватість обвинувачених в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях.
Оцінюючи та перевіряючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив відносно потерпілого ОСОБА_8 розбій, вчинений повторно, в умовах воєнного стану, поєднаний з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а також заподіяв ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження, що спричинило смерть останнього, тобто злочини передбачені ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України. Обвинувачена ОСОБА_7 вчинила заздалегідь не обіцяне зберігання майна, завідомо одержаного кримінально протиправним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) майна, одержаного кримінально протиправним шляхом, тобто злочин передбачений ст. 198 КК України.
Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самого обвинуваченого, оскільки він йшов в квартиру потерпілого з чіткою метою заволодіти його майном, підтвердив факт спричинення тілесних ушкоджень. Також показами потерпілої ОСОБА_9 яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості. Суд враховує характер, кількість ударів, та місця їх нанесення та способи нанесення таких обвинуваченим ОСОБА_8 , а також дані судово-медичних експертиз. При цьому, суд, ретельно дослідив докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного, врахував спосіб скоєння злочинів, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_8 , умисел обвинуваченого на заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Також суд враховує ту обставину, що обвинувачений після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 і заволодіння його майном, не надав останньому медичної допомоги, залишив особу похилого віку саму в квартирі фактично в безпорадному стані, враховуючи спричинені йому тілесні ушкодження. Саме заподіяні тяжкі тілесні ушкодження спричинили смерть ОСОБА_8 . Заподіяння тілесних ушкоджень, що описані вище, відсутність інформації про вжиття заходів для надання медичної допомоги чи виклику швидкої медичної допомоги для потерпілого, робить малоймовірною наявність кримінальної протиправної самовпевненості чи недбалості щодо наслідків злочинів у вигляді смерті потерпілого.
Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самої обвинуваченої, оскільки вона підтвердила, що про походження речей, які їй передав ОСОБА_6 вона розуміла, що такими чоловік заволодів незаконно в потерпілого ОСОБА_8 . Крім того, з протоколу обшуку та додатку до такого відеозапису вбачається, що телефони, які були викрадені у потерпілого ОСОБА_8 були заховані в квартирі, де проживали обвинувачені, а обручку ОСОБА_7 дістала зі свого волосся, де вона була захована.
Статтею 89 КПК України визначено, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
Разом з тим, під час вирішення питання про допустимість доказів важливе значення має саме істотність порушення прав і свобод людини, а тому не усі порушення, допущені сторонами при збиранні доказів, є підставою для визнання доказів недопустимими, а відтак і вирішення питання про порушення права на справедливий суд.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 28 січня 2020 року, справа №359/7742/17, докази можуть визнаватися недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті.
З огляду на це, суд приходить до висновку, що жодної з вищезазначених обставин, передбачених ст. 87 КПК України, не констатовано та не встановлено порушень прав обвинувачених, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при виборі покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд враховує тяжкість скоєних злочинів, дані про його особу, зокрема те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, зокрема вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 квітня 2025 року за ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі, вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 6 жовтня 2025 року за ч. 4 ст. 186, 70, 71 КК України до 8 років 2 місяців позбавлення волі, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.
Суд також враховує висновок судово-психіатричного експерта №898 від 5 червня 2025 року відповідно до якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в даний час будь-яким психічним розладом не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період інкримінованих йому дій також психічним розладом не страждав, не перебував в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не рекомендовано.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено. 
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 покарання суд враховує тяжкість скоєного злочину, дані про її особу, зокрема те, що обвинувачена раніше не судима, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.
Суд також враховує висновок судово-психіатричного експерта №958 від 12 червня 2025 року відповідно до якого на даний час ОСОБА_7 психічним захворюванням, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період інкримінованих дій психічним захворюванням, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності не страждала, могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинувачених судом не встановлено. 
При цьому суд зазначає, що обвинувальний акт не містить обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, а тому суд не може наводити такі у вироку, оскільки це обтяжуватиме покарання в порівнянні з тим, що пред`явлено обвинуваченим. 
Хоча обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вказали в судовому засіданні, що щиро розкаюються, однак судом не береться до уваги вказана обставина, оскільки як зазначив Верховний Суд в постанові від 15 листопада 2021 року в справі №199/6365/19, щире каяття – це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. 
У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття – це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди (постанова Верховного Суду від 13 листопада 2024 року в справі №444/856/23).
Окрім зазначення в судовому засіданні про обставину каяття, обвинуваченими не вчинено будь-яких дій щодо осуду своєї поведінки та не вчинено будь-яких дій, що виявляли б бажання залагодити провину, відшкодувати заподіяну шкоду ні на стадії досудового розслідування, ні під час розгляду кримінального провадження в суді.
З огляду на викладене, враховуючи позицію сторони обвинувачення щодо призначення покарання обвинуваченим у виді позбавлення волі, відношення обвинувачених до вчиненого, їх посткримінальну поведінку, спосіб вчинення злочинів, суд приходить до наступних висновків.
Виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе в умовах ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у відповідності до положень ч. 4 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком і вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 6 жовтня 2025 року у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.
Виправлення і перевиховання обвинуваченої ОСОБА_7 можливе в умовах ізоляції від суспільства, а тому їй слід призначити покарання в межах санкції ст. 198 КК України позбавлення волі.
Таке покарання відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України є достатнім для виправлення та перевиховання обвинувачених і попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень), а також соціальної реабілітації.
Крім того, дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.
Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. 
Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).
Враховуючи призначення обвинуваченій ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, а тому обраний їй запобіжний захід тримання під вартою до вступу вироку в законну сили залишити без змін.
Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 6 жовтня 2025 року в справі №359/7194/23 зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення в періоди: з 31 травня 2023 року по 19 січня 2024 року та з 17 серпня 2024 року по 9 жовтня 2024 року, відповідно до ст. 72 КК України з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, а також цілодобовий домашній арешт в період з 20 січня 2024 року по 19 березня 2024 року, відповідно до ст. 72 КК України, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі
При цьому з обвинувачених в користь держави підлягають стягненню витрати в рівних частках за проведення експертиз, які стосуються інкримінованих їм злочинів.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України, скасувавши арешти накладені ухвалами слідчих суддів.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6  визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання:
за ч. 4 ст. 187 КК України у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна;
за ч. 2 ст. 121 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити  ОСОБА_6  шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначити  ОСОБА_6  шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком і вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 6 жовтня 2025 року у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк відбуття покарання  ОСОБА_6  рахувати з часу фактичного затримання 20 січня 2025 року.
Зарахувати в строк відбування покарання  ОСОБА_6  термін його попереднього ув`язнення в періоди: з 31 травня 2023 року по 19 січня 2024 року та з 17 серпня 2024 року по 9 жовтня 2024 року, відповідно до ст. 72 КК України з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Зарахувати в строк відбування покарання  ОСОБА_6 цілодобовий домашній арешт в період з 20 січня 2024 року по 19 березня 2024 року, відповідно до ст. 72 КК України, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.
Стягнути з  ОСОБА_6  в користь держави 5422 (п`ять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 33 (тридцять три) копійки за проведення експертиз. 

ОСОБА_7  визнати винною у вчинені злочину, передбаченого ст. 198 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року 7 (семи) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання  ОСОБА_7  рахувати з часу фактичного затримання 20 січня 2025 року.
Запобіжний захід  ОСОБА_7  тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Стягнути з  ОСОБА_7  в користь держави 2636 (дві тисячі шістсот тридцять шість) гривень 68 (шістдесят вісім) копійок за проведення експертиз.

Речові докази: 1 змив з поверхні внутрішньої ручки з вхідних дверей квартири; 1 змив з поверхні зовнішньої ручки з вхідних дверей квартири; 1 змив з поверхні внутрішньої ручки з дверей до ванної кімнати; 1 змив з поверхні зовнішньої ручки з дверей до ванної кімнати; пластикову пляшку з написом «BUYETTE», об`ємом 5літри з слідами РБК з коридору; 1 змив зі слідами РБК з поверхні пластикової миски в коридорі квартири; 1 змив зі слідами РБК з поверхні кахелю (плитки) в коридорі квартири; коробку з написом «Аврора» з слідами РБК з підлоги в кухні; 1 змив зі слідами РБК з поверхні шафи купе з кімнати (спальні); 1 зіскоб із слідами РБК з зовнішньої поверхні дверей до кімнати (спальні); 1 змив зі слідами РБК з поверхні дверей до кухні; ковдру сірого кольору зі слідами РБК з дивана в кухні; коробки з написом «ARIEL» та «WORLD STANDARD COMPRESSORS» зі слідами РБК з підлоги в кухні; шарф сірого кольору в клітинку зі слідами РБК з підлоги в кухні; хустинку просочену РБК з підлоги в кухні; рукавицю полімерну в кількості 1 шт. зі слідами РБК з підлоги в кухні; 1 змив зі слідами РБК з поверхні кахелю (плитки) в кухні; серветки в кількості 12 шт, зі слідами РБК з підлоги в кухні; 8 ПЛС зі слідами рук; 2 ПЛС зі слідами низу взуття – знищити, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21 січня 2025 року в справі №463/513/25 (провадження №1-кс/463/693/25); грошові кошти в сумі 201 дол. США, 2855 гривень; в`язку ключів в кількості 2 шт. та електронний брилок зі слідами РБК з підлоги в кухні; дерев`яне крісло з слідами РБК з кухні – повернути власнику, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21 січня 2025 року в справі №463/513/25 (провадження №1-кс/463/693/25); футболку синього кольору без маркування зі слідами РБК; светр сірого кольору без маркування зі слідами РБК; светр синього кольору з надписом «SNOW» без маркування зі слідами РБК; шкіряні черевики чорного кольору зі слідами РБК; ліву шкарпетку чорного кольору та праву шкарпетка синього кольору; куртку чорного кольору без маркування зі слідами РБК; джинси голубого кольору з шкіряним ременем чорного кольору зі слідами РБК – знищити, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21 січня 2025 року в справі №463/513/25 (провадження №1-кс/463/692/25);
мобільний телефон марки « Xiaomi Redmi» темно синього кольору IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «Redmi» темно синього кольору IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 з сім картою оператора рухомого мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_7 ; мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» темно синього кольору в прозорому силіконовому чохлі ІМЕІ1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ; обручку з металу жовтого кольору (золото) 585 проби; мобільний телефон марки «Samsung» персикового кольору з ознаками ушкодження на задній частині у вигляді тріщини; 5-ть сім карт операторів рухомого мобільного зв`язку дві сім-карти ПрАТ «Київстар»; три сім-карти оператора рухомого мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл»; чорну зимову куртку зі штучного хутра із биркою у внутрішній частині з надписом «LCV Casual outer wlar»; джинси жіночі сірого кольору із биркою у внутрішній частині «1240844 denimco», чорну зимову куртку з биркою у внутрішній частині з маркуванням «Zara» зі штучного хутра – повернути власникам, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 січня 2025 року в справі №463/513/25 (провадження №1-кс/463/752/25); DVD-R диск з відеозаписами з камер відеоспостереження з під`їзду будинку на АДРЕСА_2 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою — в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя:           ОСОБА_1