ХАДЖИБЕЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ

Справа № 521/185/26
Провадження № 2/521/2708/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:
судді - Маркарової С.В.,
за участю секретаря судового засідання – Вінжановської К.С.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання цивільну справу

позивач :   ОСОБА_1 
відповідачі :   ОСОБА_2 

ОСОБА_3 
предмет позову : втрата права користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаним позовом.
В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що вона є наймачем квартири АДРЕСА_1 .
Відповідачі з 2022 року свідомо без поважної причини за спірною адресою не проживають, комунальні платежі не здійснюють. 
Жодна перешкода у проживанні відсутня.
Позивач стверджувала, що зазначене є надмірним майновим тягарем для неї. 
Позивач в процесі розгляду справи позов підтримала.
Відповідачі процесуальним правом надання відзивів не скористались.
Враховуючи викладене спір вирішений судом на підставі наявних доказів.
Дослідивши матеріали справи, наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_1 .
Право користування спірним майном підтверджується розпорядженням №32 Будинкоуправління №2 КЕВ м.Одеси від 21.09.2012. 
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є донькою та онуком позивача.
Вказані особи набули право проживання у спірному майні, поряд із тим, з травня 2023 за вказаною адресою без поважної причини не проживають.
Речей відповідачів в спірній квартирі немає.
Перешкода у проживанні, зокрема, пов`язана із воєнним станом в державі, відсутня. 
Питання про вселення останніми не порушувалось.
Зазначене підтверджується актом, складеним сусідами.
Витрати з утримання спірного майна несе позивач (квитанції про оплату житлово- комунальних послуг).
15.02.2026 в Україні набрав чинності Закон України «Про основні засади житлової політики» № 4751-IX, який скасував Житловий кодекс УРСР 1983 року та запровадив європейську модель житлових відносин.
За вищевказаним законом підставою для втрати права користування є рішення суду.
Так, за ст. 33 закону ніхто не може бути виселений із займаного житла або обмежений у праві користування інакше, ніж за рішенням суду. 
За п. 2 ст. 34 закону користувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на житло відповідно до закону.
Так, особа, яка вибула на інше постійне місце проживання, втрачає право користування житловим приміщенням.
Судова практика, спираючись на нові засади, визнає особу такою, що втратила право користування при тривалій відсутності (понад 6 місяців) без поважних причин.
Враховуючи викладене, позов є доведеним позивачем, а спосіб захисту порушеного права є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права позивача, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам, реально відновлює суб`єктивне право, яке порушене, відповідає цілям судочинства, не суперечить принципу верховенства права.
Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України, -
ВИРІШИВ : 
Позов задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , такою, що втратила права користування квартирою АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 , таким, що втратив права користування квартирою АДРЕСА_1 .
Рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, в порядку та строки визначені ст.284 ЦПК України: Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хаджибейського районного суду м. Одеси. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України: Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя Світлана МАРКАРОВА 

Повний текст рішення виготовлений 01.05.2026