ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/37226/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),
суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 березня 2026 року (суддя Олійник Віктор Миколайович) в адміністративній справі 
за позовом  ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 046350021158 14.11.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до заяви про призначення пенсії від 07.11.2025; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області зарахувати до пільгового стажу роботи по Списку № 1 затвердженого Постановою КМУ № 202 від 31.03.1994, періоди роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період проходження позивачем військової служби під час загальної мобілізації з 28.04.2015 по 13.07.2016; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області зарахувати до пільгового стажу роботи по Списку № 1, затвердженого Постановою КМУ № 202 від 31.03.1994, періоди роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розрахунку один місяць служби за три: період проходження позивачем військової служби з 27.04.2015 по 13.07.2016, протягом якої позивач брав участь в антитерористичній операції забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичній операції на території Донецькій області з 07.06.2015 по 22.06.2016; період проходження військової служби з 07.12.2020 по 06.06.2021, протягом якої позивач брав участь в операції об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф у Донецькій та Луганській областях в районі проведення операції об`єднаних сил Донецької області з 06.04.2021 по 06.06.2021; період проходження військової служби з 02.03.2022 по 07.11.2025, протягом якої позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 05.06.2022 по 04.11.2022, з 21.12.2022 по 03.02.2023, з 09.02.2023 по 03.07.2023, з 11.07.2023 по 11.11.2023, з 13.11.2023 по 19.06.2024, з 30.06.2024 по 25.10.2024, з 05.11.2024 по 02.12.2024, з 05.12.2024 по 23.03.2025, з 26.03.2025 по 28.04.2025, з 01.05.2025 по 27.06.2025, з 30.06.2025 по 21.07.2025, з 24.07.2025 по 30.07.2025; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до заяви про призначення пенсії від 07.11.2025.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 березня 2026 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 046350021158 від 14.11.2025 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період проходження військової служби з 28.04.2015 по 13.07.2016 року; періоди проходження служби за мобілізацією в особливий період: з 07.06.2015 по 22.06.2016, з 06.04.2021 по 06.06.2021, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 05.06.2022 по 04.11.2022, з 21.12.2022 по 03.02.2023, з 09.02.2023 по 03.07.2023, з 11.07.2023 по 11.11.2023, з 13.11.2023 по 19.06.2024, з 30.06.2024 по 25.10.2024, з 05.11.2024 по 02.12.2024, з 05.12.2024 по 23.03.2025, з 26.03.2025 по 28.04.2025, з 01.05.2025 по 27.06.2025, з 30.06.2025 по 21.07.2025, з 24.07.2025 по 30.07.2025 у кратному розмірі з розрахунку один місяць за три місяці відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.11.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням зарахованого періоду проходження військової служби з 28.04.2015 по 13.07.2016 та зарахованих у кратному розмірі (один місяць служби за три місяці) періодів проходження військової служби у Збройних Силах України під час мобілізації з 07.06.2015 по 22.06.2016, з 06.04.2021 по 06.06.2021, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 05.06.2022 по 04.11.2022, з 21.12.2022 по 03.02.2023, з 09.02.2023 по 03.07.2023, з 11.07.2023 по 11.11.2023, з 13.11.2023 по 19.06.2024, з 30.06.2024 по 25.10.2024, з 05.11.2024 по 02.12.2024, з 05.12.2024 по 23.03.2025, з 26.03.2025 по 28.04.2025, з 01.05.2025 по 27.06.2025, з 30.06.2025 по 21.07.2025, з 24.07.2025 по 30.07.2025, з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. 
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 07.11.2025 позивач звернувся до органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В порядку екстериторіальності заява була розглянута ГУ ПФУ в Закарпатській області, яким прийнято рішення від 14.11.2025 № 046350021158 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Відповідно до вказаного рішення страховий стаж заявника становить 18 років 01 місяць 29 днів. Підсумок по стажу з урахуванням кратності – 29 років 01 місяців 28 днів. Пільговий стаж роботи згідно з постановою № 202 становить 14 років 23 дні. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди трудової діяльності. До пільгового стажу не зараховано період роботи згідно з довідкою № 1558 від 07.11.2025 із 28.04.2015 по 13.07.2016 – мобілізація, оскільки відсутня довідка про грошове забезпечення.
Не погодившись з таким рішенням відповідача та вважаючи протиправним не зарахування періоду проходження військової служби з розрахунку один місяць служби за три місяці, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку правомірності оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 3 статті 114 № 1058 Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, – за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), – за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Як встановлено судом першої інстанції, до того ж підтверджується записами трудової книжки серії НОМЕР_1 від 07.07.2025, ОСОБА_1 працював: у ВСП «Шахтоуправління Благодатна» ВАТ «Павлоградвугілля»: з 07.05.2007 по 10.05.2007 учнем гірничого підземного з повним робочим днем в шахті; з 11.05.2007 по 13.07.2007 навчався на курсах УКК по професії гірничий підземний і машиніст підземних установок; з 14.07.2007 по 19.09.2007 підземним гірничим з повним робочим днем в шахті; з 20.09.2007 по 20.09.2007 учнем машиніста підземних установок з повним робочим днем в шахті; з 21.09.2007 по 21.11.2007 учнем машиніста підземних установок з повним робочим днем в шахті на час виробничої практики; з 22.11.2007 по 26.10.2008 помічником машиніста підземних установок з повним робочим днем в шахті; з 27.10.2008 по 09.01.2009 навчався на курсах УКК по професії машиніста електровозу підземного з повним робочим днем в шахті, в т.ч. виробнича практика 02.12.2008 по 09.01.2009; з 10.01.2009 по 01.02.2009 машиністом підземних установок з повним робочим днем в шахті; з 02.02.2009 по 14.07.2009 машиністом електровозу підземний з повним робочим днем в шахті; 15.07.2009 по 30.07.2009 учнем стволового підземний з повним робочим днем в шахті на час виробничої практики; з 31.07.2009 по 26.11.2018 машиністом електровозу підземний з повним робочим днем в шахті; у ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»: з 13.07.2020 по 31.12.2021 машиністом електровозу підземний з повним робочим днем в шахті; у ВСП «Шахтоуправління ім .Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»: з 01.01.2022 по 07.11.2025 машиністом електровозу підземний з повним робочим днем в шахті.
Не є спірним, що позивач працював на роботах та посадах, віднесених до Списку № 1 згідно з постановою КМУ № 202 від 31.03.1994.
Натомість відповідач, про що зазначено в оскаржуваному рішенні, не зарахував до пільгового стажу роботи за Списком № 1 період проходження військової служби з 28.04.2015 по 13.07.2016.
Матеріали справи містять довідку, яка видана ВСП «Шахтоуправління ім. Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про підтвердження пільгового трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 1558 від 07.11.2025, яка містить додаткові відомості: мобілізація з 28.04.2015 розпорядження № 1770 від 30.04.2015 по 13.07.2016 розпорядження № 1273к від 15.07.2016 (зі стажу не вирахувано).
Абзацом 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Трудовою книжкою ОСОБА_1 підтверджується, що до мобілізації він працював машиністом електровозу підземний з повним робочим днем в шахті у ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». 
Названа посада входить до списку робіт і професій, що дають право на пенсію 
незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202.
Відтак, вказаний період підлягає зарахуванню до пільгового стажу у повному обсязі.
При цьому суд вважає зазначені в оскаржуваному рішення підстави для відмови у зарахуванні вказаного періоду, а саме відсутність довідки про грошове забезпечення, формальними та такими, що не впливають на обрахунок пільгового стажу позивача.
Крім того позивач у позовній заяві звертає увагу, що до пільгового стажу роботи за Списком № 1, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не зараховано період проходження військової служби з 07.12.2020 по 06.06.2021; період проходження військової служби з 02.03.2022 по 07.11.2025.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши обґрунтованість таких доводів позивача, зазначає, що останні знайшли своє часткове підтвердження, що вбачається з форми РС-право, а саме за період з 07.12.2020 по 06.06.2021 відсутня позначка, що такий стаж зараховано до пільгового стажу.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що довідка про підтвердження пільгового трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 14/6-2378 від 07.10.2025 містить додаткові відомості: з 07.12.2020 по 06.06.2021 – проходив військову службу за контрактом. 
Трудовою книжкою ОСОБА_1 підтверджується, що до проходження військової служби він працював машиністом електровозу підземний з повним робочим днем в шахті у ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», названа посада входить до списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202.
Відтак, вказаний період мав бути зарахований до пільгового стажу, натомість відповідач, розглядаючи заяву позивача про призначення пенсії, не відобразив в оскаржуваному рішення за яких підстав вказаний період не зараховано до пільгового.
Щодо періоду проходження військової служби з 02.03.2022 по 07.11.2025, суд встановив, що згідно з формою РС-право період з 02.03.2022 по 31.08.2025 зарахований як військова служба в особливий період, у тому числі стаж, що дає право на зниження ПВ: Робота за Списком № 1 – 3 роки 6 місяців.
Натомість довідка про підтвердження пільгового трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 1559 від 07.11.2025 містить додаткові відомості: загальна мобілізація: з 02.03.2022 наказ № ПР-115 від 14.03.2022 до фактичного виходу на роботу з підстави демобілізації та/або/закінчення воєнного стану в Україні (зі стажу не вирахувано). 
Отже є очевидним, що на момент звернення до ПФУ із заявою про призначення пенсії (07.11.2025) позивач продовжив проходження військової служби, натомість форма РС-право не містить інформації про зарахування періоду з 01.09.2025 по 07.11.2025 (день звернення до ПФУ).
Такий недолік підлягає усуненню з боку відповідача.
Щодо зобов`язання судом першої інстанції зарахувати у кратному розмірі (один місяць служби за три місяці) періоди проходження військової служби у Збройних Силах України під час мобілізації, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Відповідно до довідки командира Військової частини польова пошта НОМЕР_2 № 1526 від 09.07.2016 про безпосередню участь особи в АТО, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, ОСОБА_1 дійсно в період з 07.06.2015 по 22.06.2016 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції: м. Волноваха Донецької області; с. Новотроїцьке Донецької області; с. Старогнатівка Донецької області: с. Гранітне Донецької області.
Відповідно до довідки ТВО командира Військової частини НОМЕР_3 № 1074 від 22.07.2021 про безпосередню участь особи у складі сил і засобів об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях ОСОБА_1 дійсно в період з 06.04.2021 по 06.06.2021 безпосередньо брав участь в операції об`єднаних сил, для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях в районі/районах проведення операції об`єднаних сил Донецької області.
Відповідно до довідки командира Військової частини НОМЕР_4 № 2710 від 30.07.2025 ОСОБА_1 дійсно в період з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 05.06.2022 по 04.11.2022, з 21.12.2022 по 03.02.2023, з 09.02.2023 по 03.07.2023, з 11.07.2023 по 11.11.2023, з 13.11.2023 по 19.06.2024, з 30.06.2024 по 25.10.2024, з 05.11.2024 по 02.12.2024, з 05.12.2024 по 23.03.2025, з 26.03.2025 по 28.04.2025, з 01.05.2025 по 27.06.2025, з 30.06.2025 по 21.07.2025, з 24.07.2025 по 30.07.2025 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в: Комарській сільській ТГр. Волноваського району Донецькій області та Тернуватській, Гуляйпільській, Воздвижівській, Преображенській сільських ТГр., Пологівського району Запорізької області.
Разом з цим відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. 
Пунктом 2.3 розділу II Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 530 від 14 серпня 2014 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року за № 1294/26071, визначено, що при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього розділу), один місяць служби за три місяці, зокрема участь у бойових діях у воєнний час; період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи забезпеченні її проведення.
Верховний суд у постанові від 19 березня 2026 року у справі № 200/8094/24 зауважив, що пункт 2.3 Положення № 530, прийнятий на виконання Закону № 2262-ХІІ, є підзаконним нормативним актом, який деталізує механізм обчислення вислуги років і прямо виключає його застосування до пенсій, що призначаються з урахуванням страхового стажу.
Отже, наведені норми не встановлюють і не можуть встановлювати правил кратного обчислення страхового стажу для цілей призначення пенсії відповідно до Закону № 1058-IV.
Суд також зауважив, що пункт 2.3 Положення № 530 прямо встановлює застосування пільгового порядку обчислення вислуги років для відповідних пенсій, проте «крім пенсій, що призначаються з урахуванням страхового стажу». Отже, сам підзаконний нормативний акт, на який покликається скаржник, містить пряму вказівку на неможливість поширення механізму кратного обчислення на пенсії, що призначаються відповідно до Закону № 1058-IV. Ігнорування цього застереження призвело б до застосування норми всупереч її буквальному змісту та законодавчому призначенню. Таким чином, довід скаржника про необхідність застосування пункту 2.3 Положення № 530 до спірних правовідносин є суперечливим та не відповідає буквальному змісту і системному аналізу відповідного нормативного регулювання.
Колегія суддів Верховного Суду також відхилила посилання скаржника на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 05 червня 2018 року у справі № 348/347/17, від 30 липня 2019 року у справі № 346/1454/17, від 02 квітня 2020 року у справі № 185/4140/17, від 16 червня 2020 року у справі №185/7049/16-а, від 18 січня 2023 року у справі № 1.380.2019.003739, з огляду на те що, у відповідних справах суд виходив із положень законодавства, яке регулює зарахування часу проходження військової служби до трудового стажу та вислуги років, а також застосував норми статті 57 Закону № 1788-ХІІ та пункту 2.3 Положення № 530 без урахування спеціальних обмежень, встановлених частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV.
Застосовуючи наведені висновки Верховного Суду, суд апеляційної інстанції зазначає про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині.
Враховуючи сукупність наведених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 046350021158 14.11.2025, прийняте за результатом розгляду заяви позивача про призначення пенсії від 07.11.2025.
Разом з тим колегія суддів вважає, що належним способом захисту прав та законних інтересів позивача є зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 із обов`язковим врахуванням висновків суду у цій справі, адже під час апеляційного розгляду справи встановлено, що окремі періоди проходження військової служби, які визначені позивачем як спірні, не охоплюються оскаржуваним рішенням ПФУ.
Відповідно, під час повторного розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області має вирішити питання щодо зарахування періодів проходження військової служби з 28.04.2015 по 13.07.2016, з 07.12.2020 по 06.06.2021, з 01.09.2025 по 07.11.2025 згідно з частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 березня 2026 року в адміністративній справі № 160/37226/25 скасувати в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 проходження військової служби у кратному розмірі з розрахунку один місяць за три місяці відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Викласти резолютивну частину рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 березня 2026 року в адміністративній справі № 160/37226/25 у такій редакції:
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 046350021158 від 14.11.2025 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.11.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти обґрунтоване рішення в порядку та строки, визначеному чинним законодавством, із обов`язковим врахуванням висновків суду, наведених у цій постанові.
У задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Постанова набирає законної сили з 25 червня 2026 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.
Повна постанова складена 25 червня 2026 року. 

Головуючий - суддя О.В. Головко 

суддя А.В. Суховаров 

суддя Т.І. Ясенова