ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2026 року
м. Київ
справа № 645/2675/17
провадження № 61-12141св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,
учасники справи:
заявник (стягувач) -  ОСОБА_1 ,
суб`єкт оскарження - Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),
заінтересована особа (боржник) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укркур`єр» в особі філії «Харківська»,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова, у складі судді Сілантьєвої Е. Є., 
від 06 березня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Яцини В. Б., Мальованого Ю. М., Шабельнікова С. К., 
від 19 червня 2025 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог скарги
1. У серпні 2024 року  ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення на дії та бездіяльність державних виконавців Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - Приморського ВДВС), заінтересована особа (боржник) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укркур`єр» 
(далі - ТОВ «Укркур`єр») в особі філії «Харківська», в якій просив суд:
1) визнати неправомірним невнесення головним державним виконавцем Приморського ВДВС Перчиком В. О. в прийняту у виконавчому провадженні 
№ НОМЕР_10 постанову про арешт коштів боржника ТОВ «Укркур?єр» 
від 03 вересня 2021 року номерів рахунків у АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , виявлених ним 03 вересня 2021 року;
2) визнати неправомірним не направлення головним державним виконавцем Приморського ВДВС Перчиком В. О. копії прийнятої у виконавчому провадженні № НОМЕР_10 постанови про арешт коштів боржника 
ТОВ «Укркур?єр» від 03 вересня 2021 року на адресу АТ КБ «ПриватБанк» в порядку та строк визначений законодавством;
3) визнати неправомірним винесення 03 липня 2024 року головним державним виконавцем Приморського ВДВС Калашніковим М. Р. у виконавчому провадженні № НОМЕР_10 постанови про арешт грошових коштів боржника ТОВ «Укркур?єр» пізніше наступного робочого дня з 21 червня 
2024 року - дня виявлення ним банківських рахунків боржника 
у АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;
4) визнати неправомірним не внесення головним державним виконавцем Приморського ВДВС Калашніковим М. Р. в прийняту у виконавчому провадженні № НОМЕР_10 постанову про арешт коштів боржника 
ТОВ «Укркур`єр» від 03 липня 2024 року номерів рахунків у АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , виявлених ним 21 червня 2024 року;
5) визнати неправомірним не направлення головним державним виконавцем Приморського ВДВС Калашніковим М. Р. копії прийнятої у виконавчому провадженні № НОМЕР_10 постанови про арешт коштів боржника ТОВ «Укркур`єр» від 03 липня 2024 року на адресу АТ КБ «ПриватБанк» в порядку та строк визначений законодавством;
6) визнати неправомірним проведення виявлення рахунків боржника 
ТОВ «Укркур`єр» головними державними виконавцями Приморського ВДВС Перчиком В. О., Калашніковим М. Р. у виконавчому провадженні № НОМЕР_10 з порушенням періодичності, визначеної частини восьмої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»;
7) визнати неправомірним не звернення державного виконавця Приморського ВДВС до правоохоронних органів на підставі відкриття боржником ТОВ «Укркур`єр» нових банківських рахунків, після прийняття 
18 березня 2018 року державним виконавцем Приморського ВДВС у межах виконавчого провадження № НОМЕР_10 постанови про арешт грошових коштів боржника;
8) визнати неправомірним не вчинення державним виконавцем Приморського ВДВС у повному обсязі виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_10 для перевірки каси боржника ТОВ «Укркур?єр»;
9) визнати неправомірним не вчинення державним виконавцем Приморського ВДВС виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_10 для отримання бухгалтерського балансу боржника ТОВ «Укркур?єр» та зобов`язати вчинити ці дії;
10) визнати неправомірним не вчинення державним виконавцем Приморського ВДВС дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_10 для притягнення боржника ТОВ «Укркур?єр» та його посадових осіб до встановленої законом відповідальності за неподання декларації про доходи та майно боржника та зобов`язати вчинити ці дії;
11) визнати неправомірним не виконання державним виконавцем ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 липня 2023 року у справі 
№ 645/2675/17 в частині зобов`язання державного виконавця Приморського ВДВС в межах виконавчого провадження № НОМЕР_10 провести звернення стягнення на дебіторську заборгованість боржника, яка виникла на підставі резолютивної частини постанови Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року у справі № 815/3479/17 про стягнення на користь 
ТОВ «Укркур?єр» з ГУДФС в Одеській області 2 525,34 грн судового збору, ДПІ в Приморському районі м. Одеси ГУ ДВС в Одеській області 120 712,99 грн судового збору;
12) зобов`язати державного виконавця Приморського ВДВС звернутися до Фрунзенського районного суду м. Харкова з заявою про прийняття ухвали про звернення стягнення на грошові кошти, що належать ГУ ДПС в Одеській області (або його правонаступнику), ДПІ в Приморському районі м. Одеси ГУ ДВС в Одеській області (або її правонаступнику), які мають у відповідності до постанови Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 
2017 року у справі № 815/3479/17 заборгованість перед боржником у виконавчому провадженні № НОМЕР_10 ТОВ «Укркур?єр», та звернути стягнення на підставі прийнятої Фрунзенським районним судом м. Харкова вищезазначеної ухвали;
13) визнати неправомірними дії головного державного виконавця Приморського ВДВС Калашнікова М. Р. щодо прийняття постанови 
від 29 липня 2024 року про приєднання виконавчого провадження № НОМЕР_10 до зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_11;
14) визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Приморського ВДВС Калашнікова М. Р. від 29 липня 2024 року про приєднання виконавчого провадження № НОМЕР_10 до зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_11;
15) визнати неправомірною бездіяльність начальника Приморського ВДВС в здійсненні контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання головними державними виконавцями Приморського ВДВС Перчиком В. О., Калашніковим М. Р. виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_10 про примусове стягнення з ТОВ «Укркур?єр» в особі філії «Харківська» грошових коштів на користь ОСОБА_1 ;
2. Скарга  ОСОБА_1  обґрунтована тим, що заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2017 року у справі 
№ 645/2675/17 з ТОВ «Укркур?єр» на його користь стягнуто 15 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
3. Виконавчий лист у вказаній справі заявник отримав 30 січня 2018 року та із заявою від 28 лютого 2018 року направив його до Другого Приморського ВДВС, найменування якого було змінено на Приморський ВДВС (далі по тексту Приморський ВДВС), на виконання.
4. Постановою головного державного виконавця Приморського ВДВС Перчика В. О. від 12 березня 2018 відкрито виконавче провадження 
№ НОМЕР_10 про стягнення з ТОВ «Укркур?єр» на користь заявника 5 015 грн.
5. 03 вересня 2021 року ДФС України повідомила Приморському ВДВС відомості, з яких державним виконавцем виявлені наступні номери рахунків боржника: у АБ «Південний» НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; 2). У АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , НОМЕР_7 .
6. Зазначені рахунки у АБ «Південний» були виявлені державним виконавцем при отриманні 13 березня 2018 року попередньої відповіді ДФС України та були арештовані постановою головного державного виконавця Приморського ВДВС Перчика В. О. від 22 березня 2018 року.
7. У відповіді ДФС України на запит державного виконавця від 11 грудня 2018 року були зазначені ті самі банківські рахунки, наявні у боржника 
ТОВ «Укркур?єр», як і у відповіді ДФС України на запит державного виконавця 13 березня 2018 року.
8. Натомість відповідь від 03 вересня 2021 року містила два нових номери рахунків боржника в АТ КБ «ПриватБанк», які не були відкриті боржником станом на 13 березня 2018 року та 11 грудня 2018 року.
9. Відповідь на запит від 13 січня 2022 року не містила рахунків боржника у АБ «Південний», а містила тільки ті самі два номери рахунків в 
АТ КБ «ПриватБанк», які були виявлені державним виконавцем 03 вересня 
2021 року.
10. Водночас постанова головного державного виконавця Приморського ВДВС Перчика В. О. про арешт коштів боржника від 03 березня 2021 року не містить відомостей про накладення арешту на виявлені ним з відповіді 
від 03 вересня 2021 року номери рахунків боржника в АТ КБ «ПриватБанк» ( НОМЕР_8 , НОМЕР_7 ).
11. Також відомості АСВП не містять доказів надсилання на адресу АТ КБ «ПриватБанк» копії постанови головного державного виконавця Приморського ВДВС Перчика В. О. про арешт коштів боржника від 03 вересня 2021 року.
12. В подальшому відповідь на запит державного виконавця від 21 червня 2024 року до ДФС України містила нові рахунки боржника у АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .
13. Відповідь на запит державного виконавця від 31 липня 2024 року до ДФС України про наявні рахунки боржника містила ті ж самі рахунки, які були зазначені у відповіді ДФС від 21 червня 2024 року.
14. Отже, 21 червня 2024 року головний державний виконавець Приморського ВДВС Калашніков М. Р. виявив рахунки боржника в АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_9 , НОМЕР_4 .
15. Головний державний виконавець Приморського ВДВС Калашніков М. Р., після виявлення ним 21 червня 2024 року двох рахунків боржника в АТ КБ «ПриватБанк», виніс постанову про арешт коштів боржника лише 03 липня 
2024 року, тобто пізніше наступного робочого дня після виявлення майна, з порушенням строку, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».
16. Постанова головного державного виконавця Приморського ВДВС Калашнікова М. Р. від 03 липня 2024 року про арешт коштів боржника, не містить відомостей про накладення арешту на виявлені 21 червня 2024 року банківські рахунки боржника в АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .
17. Також відсутні докази надсилання на адреси банків постанови про арешт коштів боржника від 03 липня 2024 року, зокрема на адресу АТ КБ «ПриватБанк».
18. Наголошує, що державні виконавці проводили виявлення рахунків боржника 03 вересня 2021 року, 13 січня 2022 року, 21 червня 2024 року, 
31 липня 2024 року, тобто з порушенням періодичності, визначеної 
частиною восьмою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження».
19. У разі якщо після накладення виконавцем арешту на кошти боржника - юридичної особи у банках чи інших фінансових установах боржник умисно не виконує судового рішення і відкриває нові рахунки в банках чи інших фінансових установах, виконавець надсилає відповідним правоохоронним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.
20. Проте відомості щодо надсилання державним виконавцем відповідним правоохоронним органам матеріалів для притягнення винних осіб боржника до кримінальної відповідальності на підставі відкриття нових рахунків в АТ КБ «ПриватБанк» після накладення 22 березня 2018 року арешту на кошти боржника, - відсутні.
21. Крім того, у державного виконавця наявний обов`язок перевірки каси боржника, щодо виконання якого відомості відсутні.
22. Відсутні також відомості щодо направлення державним виконавцем запиту до відповідних державних органів для отримання бухгалтерського балансу боржника, надання боржником декларації про доходи та майно.
23. Державний виконавець не звертався до Фрунзенського районного суду м. Харкова із заявою про звернення стягнення на грошові кошти, що належать ГУ ДФС в Одеській області, ДПІ в Приморському районі м. Одеси ГУ ДВС в Одеській області (або їх правонаступників), які мають у відповідності до постанови Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 
2017 року у справі № 815/3479/17 заборгованість перед боржником.
24. Внаслідок цього державний виконавець не виконав ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 липня 2023 року у справі 
№ 645/2675/17 в частині звернення стягнення на дебіторську заборгованість боржника, яка виникла на підставі резолютивної частини постанови Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 у справі № 815/3479/17 про стягнення на користь ТОВ «Укркур?єр» з ГУ ДФС в Одеській області 
2 525,34 грн судового збору, з ДПІ в Приморському районі м. Одеси ГУ ДВС в Одеській області 120 712,99 грн судового збору.
25. Вважає дії головного державного виконавця Приморського ВДВС Калашнікова М. Р. по прийняттю постанови від 29 липня 2024 року про приєднання виконавчого провадження № НОМЕР_10 до зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_11 неправомірними, оскільки ця постанова прийнята з порушенням визначених строків.
26. Вказує, що начальник Приморського ВДВС не здійсним контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання головними державними виконавцями Приморського ВДВС Перчиком В. О. і Калашніковим М. Р. дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_10 про примусове стягнення з ТОВ «Укркур?єр» в особі філії «Харківська» грошових коштів на користь ОСОБА_1 .
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень
27. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 березня 
2025 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду 
від 19 червня 2025 року, скарга  ОСОБА_1 задоволена частково.
Визнано бездіяльність головного державного виконавця Приморського ВДВС Калашнікова М. Р., яка полягає у винесенні 03 липня 2024 року постанови про арешт коштів боржника ТОВ «Укркур`єр» пізніше наступного робочого дня 
з 21 червня 2024 року, дня виявлення ним банківських рахунків боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_10, - неправомірною.
Визнано бездіяльність головних державних виконавців Приморського ВДВС Перчика В. О., Калашнікова М. Р., яка полягає у нездійсненні заходів щодо перевірки майнового стану боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_10, відповідно до вимог частини 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», - неправомірною.
Визнано бездіяльність державного виконавця Приморського ВДВС, яка полягає у невчиненні у повному обсязі виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_10 для перевірки каси боржника ТОВ «Укркур`єр», - неправомірною.
Визнано бездіяльність державного виконавця Приморського ВДВС, яка полягає у невчиненні виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_10 для отримання бухгалтерського балансу боржника ТОВ «Укркур`єр», - неправомірною.
Зобов`язано державного виконавця Приморського ВДВС здійснювати всі належні заходи з примусового виконання в межах виконавчого провадження № НОМЕР_10 у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та Законом України «Про виконавче провадження».
В іншій частині скарги ОСОБА_1 відмовлено.
28. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що у вересні 2021 року та у червні 2024 року державні виконавці, довідавшись про рахунки боржника у АТ КБ «ПриватБанк», винесли постанови про накладення арешту на грошові кошти, що наявні на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанов про арешт коштів боржника. При цьому постанови про арешт коштів своєчасно отримані та виконані АТ КБ «ПриватБанк».
29. Враховуючи викладене, суд не погодився із доводами скарги 
ОСОБА_1 та вважав недоведеним порушення державних виконавців в частині невнесення в постанови про арешт коштів боржника номерів рахунків, а також несвоєчасного направлення копій постанов АТ КБ «ПриватБанк».
30. Водночас судами встановлено, що головний державний виконавець Приморського ВДВС Калашніков М. Р., виявивши 21 червня 2024 року рахунки боржника в АТ КБ «ПриватБанк», наклав на них арешт лише 03 липня 2024 року, чим порушив встановлені статтями 13, 56 Закону України «Про виконавче провадження» строки, тому скарга в цій частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
31. Також встановлено, що головними державними виконавцями Приморського ВДВС Перчиком В. О. та Калашніковим М. Р. перевірки, з метою виконання рішення суду проводились не періодично, що свідчить про порушення положень частини восьмої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження».
32. Щодо вимог скарги в частині визнання неправомірним невчинення державним виконавцем дій по перевірці каси боржника та отримання бухгалтерського балансу боржника, суд констатував, що державними виконавцями не вжито достатніх та дієвих заходів щодо примусового виконання судового рішення, яке перебуває на виконанні з березня 2018 року, в зв`язку із чим вимоги скарги в цій частині підлягають задоволенню.
33. Щодо вимог скарги в частині визнання неправомірним невчинення державним виконавцем дій для притягнення боржника та його посадових осіб до встановленої законом відповідальності за неподання декларації про доходи та майно боржника, зобов`язання вчинити ці дії, а також про визнання неправомірним незвернення державного виконавця до правоохоронних органів на підставі відкриття боржником нових банківських рахунків, після прийняття постанови про арешт коштів боржника, суд зазначив, що притягнення осіб до встановленої законом відповідальності є правом державного виконавця. Підстав для визнання протиправною бездіяльності державного виконавця в цій частині та зобов`язання його вчинити дії судами не встановлено.
34. Щодо вимог скарги в частині визнання дій неправомірними та скасування постанови державного виконавця від 29 липня 2024 року про приєднання виконавчого провадження № НОМЕР_10 до зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_11, то заявником не наведено належних обґрунтувань того, що внаслідок винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови, порушені права та законні інтереси ОСОБА_1 , як стягувача у виконавчому провадженні.
35. Щодо вимоги скарги в частині визнання неправомірною бездіяльність начальника Приморського ВДВС у здійсненні контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання головними державними виконавцями виконавчих дій у виконавчому провадженні, то в цій частині доводи скарги заявника спростовані наявними у справі доказами.
36. Крім того, судами не встановлено підстав для задоволення скарги в частині визнання неправомірним невиконання державним виконавцем ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 липня 2023 року та зобов`язання державного виконавця звернутись до суду із заявою про звернення стягнення на підставі цієї ухвали.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
37. У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 березня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 червня 2025 року, направивши справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
38. 26 вересня 2025 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 березня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 червня 2025 року.
39. Ухвалою Верховного Суду від 16 жовтня 2025 року відкрито касаційне провадження та витребувано із суду першої інстанції матеріали справи, які у жовтні 2025 року надійшли до Верховного Суду.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
40. Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права під час вирішення скарги на дії та бездіяльність державного виконавця.
41. Вказує, що у скарзі посилався на факти та обставини, встановлені постановою Харківського апеляційного суду від 04 серпня 2021 року у справі № 645/2675/17, яка є обов`язковою до виконання, але не була досліджена судами.
42. Зауважує, що боржник не надав державному виконавцю декларацію про свої доходи та майно, бухгалтерський баланс, а після накладення арешту на рахунки, умисно не виконує рішення суду та відкриває нові рахунки в банку. При цьому у матеріалах справи відсутні відомості про притягнення боржника до встановленої законом відповідальності.
43. Звертає увагу, що суди попередніх інстанцій не розглянули скаргу в частині вимог зобов`язання вчинити виконавчі дії для отримання бухгалтерського балансу боржника. Суди не встановили конкретні номери банківських рахунків, про відкриття яких виконавцю стало відомо у вересні 2021 року та у червні 2024 року. У постановах про арешт коштів боржника не були зазначені конкретні рахунки боржника, які були виявлені виконавцями, а самі постанови не були направлені на адресу АТ КБ «ПриватБанк».
44. Стверджує, що державний виконавець ухиляється від виконання ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 липня 2023 року у справі 
№ 645/2675/17 в частині звернення стягнення на дебіторську заборгованість, яка виникла на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року у справі № 815/3479/17.
45. Посилається на те, що апеляційний суд не витребував за його клопотанням відомості щодо виконавчих проваджень № 68293178, 
№ 68295638, які були відкритті 24 січня 2022 року та об`єднанні 29 липня 
2024 року у зведене виконавче провадження № НОМЕР_11 з порушенням строків та процедури винесення постанови про об`єднання у зведене виконавче провадження кількох виконавчих проваджень щодо одного боржника.
46. Наполягає, що начальник Приморського ВДВС не здійснив контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішення суду, що призвело до неможливості його виконання.
Відзив на касаційну скаргу не подано
Фактичні обставини справи встановлені судами
47. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова 
від 07 грудня 2017 року у справі № 645/2675/17 з ТОВ «Укркур`єр» в особі філії «Харківська» на користь ОСОБА_1 стягнуто 15 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
48. Виконавчий лист у вказаній справі ОСОБА_1 отримав 30 січня 
2018 року та разом із заявою від 28 лютого 2018 року направив його до Приморського ВДВС для виконання.
49. Постановою головного державного виконавця Приморського ВДВС Перчика В. О. від 12 березня 2018 року за виконавчим листом № 645/2675/17 від 30 січня 2018 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_10 про стягнення з ТОВ «Укркур`єр» на користь ОСОБА_1 5 015 грн.
50. Постановою від 22 березня 2018 року головний державний виконавець Приморського ВДВС Перчик В. О. у виконавчому провадженні № НОМЕР_10 наклав арешт на грошові кошти боржника, що містяться на рахунках в АБ «Південний», АТ «УкрСиббанк».
51. Постановою від 26 вересня 2019 року головний державний виконавець Приморського ВДВС Перчик В. О. у виконавчому провадженні № НОМЕР_10 повернув виконавчий документ стягувачу.
52. Постановою Харківського апеляційного суду від 04 серпня 2021 року у справі № 645/2675/17, зокрема визнано неправомірною та скасовано постанову головного державного виконавця Приморського ВДВС Перчика В. О. про повернення виконавчого документу стягувачу від 26 червня 2019 року.
53. Постановою від 03 вересня 2021 року в. о. начальника Приморського ВДВС Віннічук В. В. у виконавчому провадженні № НОМЕР_10 скасовано документ «Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу» 
від 26 червня 2019 року, яку видав Перчик В. О .
54. 03 вересня 2021 року головний державний виконавець Приморського ВДВС Перчик В. О. у виконавчому провадженні № НОМЕР_10 виніс постанову про передачу виконавчого провадження.
55. 03 вересня 2021 року головний державний виконавець Приморського ВДВС Перчик В. О. у виконавчому провадженні № НОМЕР_10 виніс постанову про прийняття виконавчого провадження.
56. В цей же день, 03 вересня 2021 року, головний державний виконавець Приморського ВДВС Перчик В. О. направив вимогу до ГУ ДКСУ в Одеській області, АБ «Південний», АТ «УкрСиббанк» про надання відомостей щодо номерів рахунків та залишку коштів на арештованих рахунках боржника.
57. 03 вересня 2021 року державному виконавцю з ДФС України надійшла відповідь № 112946498 від 03 вересня 2021 з інформацією про те, що у боржника наявні рахунки в АБ «Південний», АТ КБ «ПриватБанк».
58. Постановою від 03 вересня 2021 року головний державний виконавець Приморського ВДВС Перчик В. О. у виконавчому провадженні № НОМЕР_10 наклав арешт на грошові кошти ТОВ «Укркур`єр».
59. Постановою від 03 вересня 2021 року головний державний виконавець Приморського ВДВС Перчик В. О. у виконавчому провадженні № НОМЕР_10 наклав арешт на майно, що належить боржнику.
60. 03 вересня 2021 року головний державний виконавець Приморського ВДВС Перчик В. О. отримав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження.
61. Згідно з актом державного виконавця від 03 вересня 2021 при примусовому виконанні виконавчого листа № 645/2675/17 від 30 січня 
2018 року встановлено, що на момент виходу державного виконавця за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 1, боржника не знайдено.
62. 20 вересня 2021 року головному державному виконавцю з ГУ ДКСУ в Одеській області надійшла відповідь № 10-08-06/7419 від 13 вересня 2021 року з інформацією про те, що у ТОВ «Укркур`єр» в особі філії «Харківська» рахунки не відкривалися, а також лист № 10-08-06/7396 від 10 вересня 2021 року щодо повернення постанови про арешт коштів боржника.
63. 22 вересня 2021 року головному державному виконавцю 
з АТ «УкрСиббанк» надійшла відповідь № 16-1-04/58957-БТ від 14 вересня 
2021 року про те, що рахунки ТОВ «Укркур`єр» в банку закрито, залишок коштів обліковується на внутрішньобанківському рахунку для обліку коштів по закритим рахункам клієнтів та становить: 0,01 UAH.
64. 24 вересня 2021 року головному державному виконавцю 
з АБ «Південний» надійшла відповідь № 232-001-38264-2021 від 13 вересня 2021 року про те, що постанова про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_10 від 03 вересня 2021 року не прийнята до виконання у зв`язку з тим, що в базі даних АБ «Південний» не відповідає ТОВ «Укркур`єр» в особі філії «Харківська», та відповідь № 232-001-38401-2021 від 14 вересня 
2021 року про те, що банк не має можливості надати необхідну інформацію у зв`язку з тим, що в базі даних АБ «Південний» не відповідає ТОВ «Укркур`єр» в особі філії «Харківська», філія «Харківська» ТОВ «Укркур`єр» в базі даних 
АБ «Південний» відсутня.
65. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 липня 
2023 року скаргу ОСОБА_1 у цій справі задоволено частково.
Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Приморського ВДВС щодо не звернення стягнення на дебіторську заборгованість боржника - ТОВ «Укркур`єр» в особі філії «Харківська», в межах виконавчого провадження № НОМЕР_10, у тому числі на дебіторську заборгованість боржника, яка виникла на підставі резолютивної частини постанови Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року в справі № 815/3479/17 про стягнення но користь ТОВ «Укркур`єр» з ГУ ДФС в Одеській області 2 525,34 грн судового збору, ДПІ в Приморському районі м. Одеси ГУ ДВС в Одеській області 120 712,99 грн судовогозбору.
Зобов`язано державного виконавця Приморського ВДВС в межах виконавчого провадження № НОМЕР_10 на підставі статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» у відповідності до визначеної статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» процедури провести виявлення та звернення стягнення на дебіторську заборгованість боржника - ТОВ «Укркур`єр» в особі філії «Харківська», у тому числі звернення стягнення на дебіторську заборгованість боржника, яка виникла на підставі резолютивної частини постанови Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 
2017 року у справі № 815/3479/17 про стягнення на користь ТОВ «Укркур`єр» з ГУ ДФС в Одеській області 2 525,34 грн судового збору, ДПІ в Приморському районі м. Одеси ГУ ДВС в Одеській області 120 712,99 грн судового збору.
66. 21 червня 2024 року головному державному виконавцю з ДФС України надійшла відповідь № 211299062 від 21 червня 2024 року з інформацією про те, що у ТОВ «Укркур`єр» наявні рахунки в АТ КБ «ПриватБанк».
67. Постановою від 03 липня 2024 року головний державний виконавець Приморського ВДВС Калашніков М. Р. у виконавчому провадженні № НОМЕР_10 наклав арешт на кошти боржника.
68. Згідно з відповіддю заступника начальника ГУ ДПС в Одеській області А. Алескерова від 11 липня 2024 року встановлено, що відповідно до даних інформаційно-комунікаційної системи ДПС станом на 09 липня 2024 року підприємством ТОВ «Укркур`єр» остання фінансова звітність надана за 
2020 рік, згідно з якою дебіторська заборгованість за рахунками з бюджетом, у тому числі з податку на прибуток склала 24,6 тис. грн.
69. З відповіді заступника начальника ГУ ДПС в Одеській області В. Політило від 18 липня 2024 року за результатом розгляду запиту від 03 липня 2024 року № 118934 щодо виконання судового рішення прийнятого на користь ТОВ «Укркур`єр» в особі філії «Харківська» вбачається, що стягнення судового збору за рішенням суду відбувається на підставі листа ГУ ДКС відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 
від 03 серпня 2011 року № 845 (далі - Порядок) за КПК 3507090 «Виконання судових рішень на користь фізичних та юридичних осіб» (загальний фонд), по коду економічної класифікації видатків бюджету (КЕКВ) 2800 «Інші поточні видатки». Відповідно до вимог пункту 28 Порядку ГУ ДПС в Одеській області протягом п`яти робочих днів з дати отримання повідомлення про здійснення безспірного списання коштів з рахунку боржника надає згоду на списання коштів за КПК 3507090 «Виконання судових рішень на користь фізичних та юридичних осіб» (загальний фонд), по коду економічної класифікації видатків бюджету (КЕКВ) 2800 «Інші поточні видатки». Відповідно до пункту 23 Порядку орган ДКС України здійснює в порядку черговості надходження виконавчих документів безспірне списання коштів державного бюджету в розмірі, встановленому судом або узгодженому органом державної фіскальної служби із стягувачем, та перераховує такі кошти на рахунок стягувача, зазначений у виконавчому документі або його заяві про виконання рішення про стягнення коштів. На теперішній час лист від ГУ ДКС «Про надходження документів щодо безспірного списання» на їх адресу не надходив. Дебіторська заборгованість платника відсутня.
70. Постановою від 29 липня 2024 року головний державний виконавець Приморського ВДВС Калашніков М. Р. у виконавчому провадженні № НОМЕР_10 приєднав виконавче провадження № НОМЕР_10 до зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_11.
71. Згідно з листом АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-250107/20325-БТ 
від 09 січня 2025 року вбачається, що постанова головного державного виконавця Приморського ВДВС про арешт коштів боржника від 03 вересня 2021 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_10 банком отримана 
03 вересня 2021 року та виконана (дата арешту) 03 вересня 2021 року відносно рахунків ТОВ «Укркур`єр» в особі філії «Харківська». Постанова головного державного виконавця Приморського ВДВС про арешт коштів боржника 
від 03 липня 2024 року про арешт відносно рахунків ТОВ «Укркур`єр» в особі філії «Харківська» банком отримано 03 липня 2024 року та виконано (дата арешту) 03 липня 2024 року.
72.  ОСОБА_1 неодноразово звертався до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зі скаргами щодо невиконання рішення суду.
73. Заступником начальника Управління неодноразово на адресу Приморського ВДВС були надані доручення з метою перевірки фактів, викладених у скаргах 
74. Після виконання вимог доручення на скаргу від 13 червня 2024 року, начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) І. Бондаревим 05 липня 2024 року було надано відповідь ОСОБА_1 за результатами розгляду його скарги. 
З наданої відповіді вбачається, що стягувачу повідомлено про хід виконавчого провадження, надано ідентифікатор доступу до виконавчого провадження, а також роз`яснено порядок та право на звернення зі скаргою на дії державного виконавця. 
Крім того, у відповіді зазначено, що згідно з інформацією, наданої відділом, скарги від Гурового І. А. на бездіяльність державного виконавця до начальника відділу, не надходили. Оскільки скарга не відповідає вимогам статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема в скарзі не зазначено посилання на порушення норми закону, її розглянуто відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян».
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права 
75. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
76. Згідно зі статтею 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
77. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
78. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 129 Конституції України, обов`язковість судового рішення належить до основних засад судочинства.
79. Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
80. Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
81. Відповідно до положень статті 4471 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
82. Згідно з статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) 
(далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
83. Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
84. Відповідно до пункту 3 частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України.
85. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, не менше одного разу на три 
місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (частина восьма статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»).
86. Згідно з частиною другою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
87. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (частина четверта статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»).
88. Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.
89. У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника (частина сьома статті 26 Закону України «Про виконавче провадження»).
90. Згідно з частиною третьою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» платіжні інструкції на примусове списання коштів або пред`явлення емітенту електронних грошей до погашення в обмін на грошові кошти надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках/електронних гаманцях.
91. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом боржника (частина п`ята статті 13 Закону України «Про виконавче провадження»).
92. Відповідно до статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до податкових органів.
93. Згідно з статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.
94. Відповідно до пункту 14 Розділу III Інструкції організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказ Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року № 2832/5), постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження).
95. Частиною третьою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.
96. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.
97. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.
98. Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.
99. За змістом частини четвертої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо після накладення виконавцем арешту на кошти/електронні гроші боржника - юридичної особи у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей боржник умисно не виконує судового рішення і відкриває нові рахунки в банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, виконавець надсилає відповідним правоохоронним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.
100. Відповідно до статті 76 Закону України «Про виконавче провадження» за невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог цього Закону, у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, неповідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.
101. За наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, виконавець складає акт про порушення і звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
102. У розглядуваній справі встановлено, що у вересні 2021 року та у червні 2024 року державні виконавці, довідавшись про рахунки боржника у АТ КБ «ПриватБанк», винесли постанови про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанов про арешт коштів боржника. При цьому постанови про арешт коштів у дні їх винесення отримані та виконані АТ КБ «ПриватБанк».
103. Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій, правильно відхилили доводи скарги ОСОБА_1 в частині невнесення в постанови про арешт коштів номерів рахунків боржника, а також несвоєчасного направлення копій цих постанов в АТ КБ «ПриватБанк».
104. Доводи касаційної скарги про те, що упостановах про арешт коштів боржника не були зазначені конкретні рахунки боржника, підлягають відхиленню, оскільки постановами державного виконавця накладено арешт як на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, тобто виявлених виконавцями, так і на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанов про арешт коштів боржника.
105. Посилання заявника на те, що постанови про накладення арешту на грошові кошти боржника не були направлені на адресу АТ КБ «ПриватБанк», спростовані матеріалами справи, з яких вбачається, що вказані постанови винесені 03 вересня 2021 року і 03 липня 2024 року та невідкладно були отримані та виконані АТ КБ «ПриватБанк».
106. Також колегія суддів відхиляє доводи заявника про те, що суди попередніх інстанцій не розглянули скаргу в частині вимог зобов`язання вчинити виконавчі дії для отримання бухгалтерського балансу боржника, оскільки судами констатовано, що державними виконавцями не вжито достатніх та дієвих заходів щодо примусового виконання судового рішення, яке перебуває на виконанні з березня 2018 року та зобов`язано державного виконавця Приморського ВДВС здійснювати всі належні заходи з примусового виконання в межах виконавчого провадження № НОМЕР_10 у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та Законом України «Про виконавче провадження».
107. Щодо вимог скарги в частині визнання неправомірним невчинення державним виконавцем дій для притягнення боржника та його посадових осіб до встановленої законом відповідальності за неподання декларації про доходи та майно боржника, зобов`язання вчинити ці дії, а також про визнання неправомірним не звернення державного виконавця до правоохоронних органів на підставі відкриття боржником нових банківських рахунків після прийняття постанови про арешт коштів боржника, суд правильно вказав, що вирішення цього питання є правом державного виконавця.
Подібних висновків дійшов і Верховний Суд у постанові від 09 червня 2020 року у справі № 761/30054/18-ц.
108. Водночас заявник, як сторона виконавчого провадження, не позбавлений права самостійно повідомити відповідні правоохоронні органи про обставини, які, на його думку, можуть свідчити про наявність ознак кримінального правопорушення.
109. Колегія суддів погоджується з висновками судів про те, що заявником не наведено належних обґрунтувань того, що внаслідок винесення постанови державного виконавця від 29 липня 2024 року про приєднання виконавчого провадження № НОМЕР_10 до зведеного виконавчого провадження 
№ НОМЕР_11, порушені права та законні інтереси ОСОБА_1 , як стягувача у виконавчому провадженні.
110. Суд правильно зауважив, що згідно зі змістом статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не може слугувати самостійною підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим законом.
111. Доводи заявника про те, що апеляційний суд не витребував за його клопотанням відомості щодо виконавчих проваджень № 68293178, 
№ 68295638, які були відкритті 24 січня 2022 року та об`єднанні 29 липня 
2024 року у зведене виконавче провадження № НОМЕР_11 з порушенням строків, викладеного не спростовує.
112. Колегія суддів не вбачає підстав для висновку, що державний виконавець ухиляється від виконання ухвали Фрунзенського районного суду 
м. Харкова від 13 липня 2023 року у справі № 645/2675/17 в частині звернення стягнення на дебіторську заборгованість, яка виникла на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року у справі 
№ 815/3479/17.
113. Водночас Верховний Суд погоджується із загальним висновком про те, що примусове виконання упродовж восьми років судового рішення, яке передбачає стягнення з юридичної особи 5 015 грн, не можна вважати належним та ефективним і потребує негайної активізації дій виконавців, які мають бути спрямовані на повне та безумовне виконання рішення суду, що набрало законної сили.
114. При цьому Верховний Суд вже неодноразово розглядав цю справу і в ухвалі від 20 травня 2021 року (провадження № 61-4969ск21) погодився з висновками судів про те, що начальник Приморського ВДВС не здійснив належним чином контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання державним виконавцем судового рішення, а у постанові 
від 22 червня 2022 року (провадження № 61-16052св21) констатував, що державний виконавець не вчинив усіх дій з метою розшуку майна боржника.
115. Інші доводи касаційної скарги висновків суду першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, переважно спрямовані на необхідність Верховному Суду здійснити переоцінку доказів, що виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції, визначені статтею 400 ЦПК України.
116. Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija 
v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
117. З урахуванням встановлених обставин, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов правильних по суті висновків про наявність правових підстав для часткового задоволення скарги ОСОБА_1 .
118. Оскаржувані судові рішення є достатньо вмотивованими та містять висновки щодо питань, які мають значення для вирішення справи.
119. Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та постанови апеляційного суду, оскільки суди попередніх інстанцій з урахуванням обставин справи, ухвалили судові рішення із правильним застосуванням норм матеріального права та без порушення норм процесуального права, що відповідно до 
частини третьої статті 401 ЦПК України є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржених судових рішень - без змін.
120. Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411 ЦПК України судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню, касаційним судом не встановлено.
121. Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 березня 
2025 року та постанова Харківського апеляційного суду від 19 червня 2025 року в частині задоволених вимог скарги не оскаржується, тому в силу вимог 
статті 400 ЦПК України справа в цій частині касаційним судом не переглядається.
Керуючись статтями 2, 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 березня 
2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 червня 2025 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:	В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников