Справа № 746/101/26
2/746/84/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2026 р. 

Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Нагорної Н.Г.,
при секретарі судового засідання Сакун Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Срібнянського районного суду Чернігівської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:

У березні 2026 року через систему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» (далі – ТОВ «ФК «Процент») звернулося до Срібнянського районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 06 вересня 2024 року № 18526, а саме: прострочених платежів за процентами, у розмірі 25 000,00 грн, а також судових витрат у розмірі 2 662,40 грн та 10 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06 вересня 2024 року між ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 18526, який вчинено в електронній формі та підписано електронним підписом – одноразовим ідентифікатором 308866.

ТОВ «ФК «Процент» зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надало позичальнику грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн, однак належного зустрічного виконання зобов`язань за договором не отримало, у зв`язку з чим у ОСОБА_1 перед фінансовою установою виникла заборгованість у розмірі 25 000,00 грн зі сплати прострочених платежів за процентами. 

Враховуючи зазначене, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача 
25 000,00 грн, а також судові витрати, а саме витрати зі сплати судового збору та витрати на правову допомогу .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано до провадження судді Нагорної Н.Г.

Ухвалою судді Срібнянського районного суду Чернігівської області від 18 березня 2026 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Справу призначено до розгляду на 15 квітня 2026 року об 11 год. 30 хв. 

Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію, яка містить банківську таємницю, а саме: чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 платіжну картку № НОМЕР_1 ; виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів за період з 06 вересня 2024 року по 11 вересня 2024 року з відображенням часу зарахування коштів; фінансовий номер телефону та всі номери телефону, які знаходяться в анкетних даних ОСОБА_1 

10 квітня 2026 року до суду від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла витребувана інформація.

У судове засідання 14 квітня 2026 року представник ТОВ «ФК «Процент» не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи без участі представника ТОВ «ФК «Процент». У прохальній частині позовної заяви представник позивача зазначив, що позовні вимоги ТОВ «ФК « Процент» підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання 14 квітня 2026 року також не з`явилась, у суду відсутні відомості про її належне повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. 

У судове засідання 05 травня 2026 року представник ТОВ «ФК «Процент» не з`явився, раніше подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника ТОВ «ФК «Процент». У прохальній частині позовної заяви представник позивача зазначив, що позовні вимоги ТОВ «ФК « Процент» підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання 05 травня 2026 року не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася засобами поштового зв`язку (поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»), а також шляхом опублікування оголошення на офіційному вебсайті «Судова влада України» в мережі Інтернет https://sr.cn.court.gov.ua/sud2521/gromadyanam/vukdocourt/. 

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем та здобуті судом докази, суд приходить до таких висновків.

06 вересня 2024 року між ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 18526. До договору долучено паспорт споживчого кредиту.

06 вересня 2024 року ТОВ «ФК «Процент» надало ОСОБА_1 після її реєстрації на вебсайті в мережі інтернет за посиланням: https://procent.com.ua та ідентифікації в особистому кабінеті, паспорт споживчого кредиту для ознайомлення та підписання. Паспорт споживчого кредиту підписано одноразовим ідентифікатором 296952, що направлявся на фінансовий номер телефону відповідача. Позивач направив відповідачеві індивідуальну оферту, яка містила істотні умови договору. ОСОБА_1 здійснила акцепт оферти та підписала договір одноразовим ідентифікатором 308866.

За умовами пунктів 1.1 , 1.2, 1.3, 1.10 Договору Кредитодавець надає Позичальнику кошти в розмірі 5 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності (далі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «ФК «Процент». Строк, на який надається кредит – 730 днів зі сплатою кредиту в кінці строку користування згідно з Додатком № 1 до цього договору. Періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 20 днів. Процентна ставка за кредитом – фіксована, 1 % в день; річна процентна ставка – 365,00 %; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту складає 41 500,00 грн. 

Відповідно до пункту 4.2 договору нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування Кредитом. При цьому проценти за користування Кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання Позичальнику (дня перерахування грошових коштів на електронний платіжний засіб Позичальника), до дня повернення суми Кредиту, визначеної у Додатку 1 цього Договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства, зазначений у пункті 9 цього Договору) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за Кредитом.

Відповідно до пункту 4.4 договору у разі прострочення з оплати чергового платежу нарахованих процентів за Кредитом, Позичальник зобов`язаний протягом 20 календарних днів сплатити заборгованість по простроченим нарахованим процентам, строк платежу яких настав, а також фактично нараховані проценти за користування Кредитом станом на дату оплати.

Відповідно до пункту 4.7 договору у разі порушення Позичальником строків сплати нарахованих процентів на строк більше ніж на один календарний місяць, Товариство має право вимагати повернення Кредиту, строк повернення якого ще не настав, в повному обсязі. Товариство повідомляє Позичальника про порушення умов Договору, та строк протягом якого Позичальник зобов`язаний достроково повернути Кредит, нараховані проценти за користування кредитом, шляхом надсилання повідомлення в Особистому кабінеті або шляхом направлення йому СМС-повідомлення на номер телефону або повідомлення на номер телефону в месенджер (Viber, Telegram, Whatsapp, тощо) або повідомлення на електронну пошту або на адресу місця реєстрації/проживання тощо, що зазначені в п. 9 цього Договору (або окремо надану Позичальником Товариству). Моментом отримання Позичальником повідомлення є момент отримання Товариством електронного підтвердження про таке направлення. Позичальник зобов`язаний здійснити повне дострокове повернення кредиту та процентів протягом 30 календарних днів, з дня отримання від Товариства повідомлення про таку вимогу.

За змістом пункту 8.2 Договору, підписуючи цей договір позичальник підтверджує, що до укладення договору уважно ознайомився з текстом Паспорту споживчого кредиту, Договору та Правилами, а також отримав від Товариства інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема статтею 6 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на веб-сайті Товариства, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

Отже, суд встановив, що між сторонами укладено електронний договір від 06 вересня 2024 року №18526. Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

За змістом частин першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Із дослідженого судом договору від 06 вересня 2024 року №18526 встановлено, що його укладено в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документа, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразового ідентифікатора є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Положеннями частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

За змістом частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як встановлено судом, договір від 06 вересня 2024 року № 18526
укладений в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог статті 12 вказаного Закону, а саме: з боку позивача за допомогою факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитка печатки позивача, нанесених за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, а з боку відповідача за допомогою одноразового ідентифікатору, та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З наданих матеріалів вбачається, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Отже, суд встановив, що укладений між сторонами договір від 06 вересня 2024 року № 18526 відповідає вимогам Закону та є обов`язковим до виконання.

Також до позовної заяви долучено Витяг з анкети клієнта із зазначенням номера банківського рахунку/картки, паспортних даних відповідача, адреси проживання/реєстрації та контактної інформації.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України).

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Обґрунтовуючи позов, ТОВ «ФК «Позика» зазначило, що видача ОСОБА_1 кредиту підтверджується квитанцією про виплату № 42562-64605-99634 про здійснення переказу грошових коштів 06 вересня 2024 року о 15:41:00 платежу в сумі 5000,00 грн на карту отримувача НОМЕР_2 , унікальний номер транзакції в МПС - 425015081193, , платник – ТОВ «ФК « Процент», призначення платежу: перерах. коштів за договором 18526 від 06 вересня 2024 року на умовах фінансового кредиту.

Отже, судом встановлено, що на виконання умов укладеного з відповідачем договору від 06 вересня 2024 року № 18526 ТОВ «ФК «Процент» 06 вересня 2024 року надало відповідачу кредитні кошти в сумі 5 000,00 грн.

Вказане також підтверджується інформацією, наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на запит суду, відповідно до якої на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), на яку 06 вересня 2024 року зараховано переказ на суму 5 000,00 грн.

Відповідач же взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів за договором від 06 вересня 2024 року № 18526 належним чином не виконала, внаслідок чого у неї перед фінансовою установою утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку позивача станом на 16 лютого 2026 року становить 25 000,00 грн заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 06 вересня 2024 року по 19 січня 2026 року, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,00% за кожен день користування кредитом (365,00% річних) та графіку платежів.

Відповідач іншого розрахунку заборгованості за кредитом суду не надала. 

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Належними доказами у розумінні статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. 

Умовами укладеного між сторонами кредитного договору від 06 вересня 2024 року № 18526 визначено проценти за користування кредитними коштами у встановленому договором розмірі.

Відповідно до статей 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Відповідачем не виконано зобов`язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення нарахованих відсотків за користування кредитними коштами.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним між сторонами кредитним договором, та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного договору, у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями, виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту. 

З огляду на доведеність факту існування між сторонами грошового зобов`язання та обізнаність відповідача з умовами кредитування, нараховані згідно кредитного договору проценти є складовою загальної вартості кредиту та враховуються при обчисленні загальної вартості кредиту для позичальника. Зазначене повністю узгоджується з положеннями Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності на час укладення між сторонами кредитного договору.

Відповідач не надала свого розрахунку суми заборгованості за відсотками за користування кредитом. Також відповідач не надала доказів щодо належного виконання нею умов кредитного договору.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги що стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами підлягають задоволенню.

З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачений договором строк проценти за користування кредитними коштами не повернула, внаслідок чого у неї перед фінансовою установою виникла заборгованість згідно з договором від 06 вересня 2024 року № 18526 у розмірі 25 000,00 грн, простроченої заборгованості за нарахованими відсотками.

Щодо розподілу судових витрат слід зазначити таке.

Частиною першою статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої цієї статті).

Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розподіл судових витрат суд здійснює в порядку, визначеному статтею 141 ЦПК України, частиною першою якої визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а пунктом 1 частини другої цієї статті визначено, що у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «Процент» задоволено в повному обсязі, судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви, в сумі 2 662,40 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача.

Також стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача підлягають судові витрати, пов`язані з оплатою витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 10 000,00 грн, які підтверджуються копією договору про надання юридичних послуг від 03 червня 2024 року № 03/06/2024, укладеного між ТОВ «ФК «Процент» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , а також підписаним сторонами актом прийому-передачі наданих послуг та платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 4298 від 30 січня 2026 року. 

При цьому суд враховує, що заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу чи клопотання про їх зменшення до суду від відповідача не надходило. 

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» заборгованість за кредитним договором від 06 вересня 2024 року № 18526 у сумі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн 00 коп. 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» судові витрати, пов`язані з оплатою витрат на професійну правову допомогу, в розмірі 10 000,00 (десять тисяч) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», адреса місця знаходження: бульв. Лесі Українки, 26, офіс 411, м. Київ, 01133, код ЄДРПОУ 41084239.

Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.Г. Нагорна