ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

08 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/1780/26	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційні скарги  ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2026 року (суддя Р.З. Голобутовський) у справі № 160/1780/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №047050034718 від 07.01.2026 про відмову у призначенні пенсії позивачу за віком на пільгових умовах за Списком №1;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди роботи за Списком №1 у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з 09.10.1995 по 02.08.2021;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію позивачу за його заявою від 02.01.2026 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, так як останній має необхідну кількість пільгового стажу роботи за Списком №1 та досяг необхідного пенсійного віку. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення пенсійного органу про відмову у призначенні пенсії є протиправним та порушує право позивача на належне пенсійне забезпечення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2026 року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №047050034718 від 07.01.2026 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву позивача від 02.01.2026 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, дослідивши періоди роботи, зазначені в трудовій книжці 
позивача НОМЕР_1 від 10.06.1993, від 14.03.2017, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено.
Судом першої інстанції зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. В разі, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Суд першої інстанції вважав, що пенсійний орган неналежним чином дослідив подані позивачем документи, зокрема, відомості трудової книжки позивача від 10.06.1993 та від 14.03.2017 та не зазначив у спірному рішенні конкретні періоди роботи позивача та причини їх незарахування, тому спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №047050034718 від 07.01.2026 не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню.
Разом з тим, щодо позовних вимог в частині зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №1 періодів роботи з 09.10.1995 по 02.08.2021 в Публічному акціонерному товаристві "Дніпровський металургійний комбінат", суд першої інстанції вказав, що у спірному рішенні відповідач взагалі не дослідив вказані періоди роботи позивача та не зазначив причини незарахування їх до пільгового стажу, тому вимоги в цій частині є передчасними та не підлягають задоволенню.
Також, суд першої інстанції вважав, що не підлягають задоволенню і вимоги про призначення і виплату пенсії, як передчасно заявлені.
Враховуючи викладене, з метою ефективного захисту прав та законних інтересів позивача, суд першої інстанції вважав за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву позивача від 02.01.2026 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, дослідивши періоди роботи, зазначені в трудовій книжці позивача від 10.06.1993, від 14.03.2017, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області вказує, що рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії є правомірним через відсутність у позивача необхідного пільгового стажу за Списком №1. Зауважує, що згідно наданих позивачем документів, його пільговий стаж за Списком №1 складає лише 2 роки 10 місяців 20 днів. Звертає увагу, що позивачу правомірно не зараховано до пільгового стажу період роботи згідно довідки від 05.03.2025 року, виданої архівним управлінням Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, оскільки ПАТ «Дніпропетровський металургійний завод» перебуває в стані припинення.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення про задоволення цих вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 вказує, що ним подано пенсійному органу документи, які підтверджують наявність підстав для зарахування позивачу до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 09.10.1995 по 02.08.2021 у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат». Зауважує, що зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 за заявою від 02.01.2026 року є гарантією того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що 02.01.2026 позивач звернувся з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
07.01.2026 Головними управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області розглянуто заяву позивача за принципом екстериторіальності та прийнято рішення №047050034718 від 07.01.2026 та відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Крім того, у вказаному рішенні зазначено, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до пільгового стажу за Списком №1 не зараховано періоди роботи згідно з архівною довідкою №С-21/2-09/307 від 05.03.2025, оскільки згідно з даними ЄДРПОУ (05393043) ПАТ «Дніпровський металургійний завод» перебуває в стані припинення, а тому позивачеві слід надати довідку згідно з додатком 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, засвідчену підписами уповноважених осіб на підставі копій відповідних документів, наданих архівами, яким передано на зберігання первини документи підприємства. Вік позивача становить 50 років 00 місяців. Страховий стаж позивача з урахуванням додаткових років за Списком №1 становить 35 років 11 місяців 18 днів. Пільговий стаж за Списком №1 становить 02 роки 10 місяців 20 днів.
Не погоджуючись з відмовою у зарахуванні до його пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 09.10.1995 по 02.08.2021, а також з відмовою у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до пп.2 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, наведені у цьому пункті, в тому числі: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).
Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку №22-1 визначені документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме:
довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії;
документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).
Положенням ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій є трудова книжка. Це ж передбачено і п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Відповідно до вказаного Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За правилами п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пенсійне забезпечення, необхідне надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17.
Спірним рішенням ГУ Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 07.01.2026 року №047050034718 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно ст.114 Закону №1058 через відсутність необхідного пільгового стажу.
Також, цим рішенням визначено, що вік позивача становить 50 років 00 місяців. Страховий стаж позивача з урахуванням додаткових років за Списком №1 становить 35 років 11 місяців 18 днів. Пільговий стаж за Списком №1 становить 02 роки 10 місяців 20 днів. Разом з тим, за змістом спірного рішення позивачу до пільгового стажу за Списком №1 не зараховано періоди роботи згідно з архівною довідкою №С-21/2-09/307 від 05.03.2025, оскільки згідно з даними ЄДРПОУ (05393043) ПАТ «Дніпровський металургійний завод» перебуває в стані припинення.
В свою чергу, колегія суддів з`ясувала, що позивач у період з 09.10.1995 по 02.08.2021 працював у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» на посаді, яка передбачена Списком №1, що підтверджується відомостями трудової книжки НОМЕР_1 про атестацію робочого місця, постановами про атестацію робочих місць, що передбачені пп. 5 пункту 2.1 Порядку №22-1, відомостями довідки №С-21/2-09/307 від 05.03.2025, що видана архівним управлінням Кам`янської міської ради Дніпропетровської області.
Крім того, наявні в матеріалах справи індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж позивача за періоди роботи з 1998р. по 02.08.2021р. за кодом «ЗП3013А1».
Таким чином, враховуючи зміст вищевказаних документів, апеляційний суд дійшов висновку, що період роботи з 09.10.1995 по 02.08.2021 підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №1.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до ч.1 ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється, зокрема, в результаті ліквідації.
Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч.5 ст.104 ЦК України).
В спірному випадку матеріали справи не містять доказів того, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань містив запис про припинення ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» станом на час прийняттям пенсійним органом спірного рішення.
Відтак, апеляційний суд відхиляє аргументи у спірному рішенні пенсійного органу про те, що пільговий стаж позивача має бути підтверджений комісією згідно з Порядком, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що спірне рішення ГУ Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 07.01.2026 року №047050034718, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно ст.114 Закону №1058 через відсутність необхідного пільгового стажу, є протиправним та підлягає скасуванню, адже пенсійний орган не здійснив належний розрахунок пільгового стажу позивача за Списком №1, протиправно не врахувавши до нього період роботи позивача з 09.10.1995 по 02.08.2021 року.
Відповідно до п.4 та п.10 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Згідно з ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У разі якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Колегія суддів звертає увагу, що у спірному рішенні пенсійний орган зазначив пільговий стаж за Списком №1, який зараховано позивачу. Тобто, пенсійний орган реалізував його дискреційні повноваження щодо визначення пільгового стажу позивача за Списком №1.
Так, пенсійним органом у спірному рішенні встановлено, що позивач на час звернення із заявою від 02.01.2026 року мав згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 необхідний пенсійний вік та страховий стаж. 
В свою чергу, оскільки період роботи позивача з 09.10.1995 по 02.08.2021 підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №1, а пенсійним органом вже зараховано до пільгового стажу позивача за Списком №1 - 02 роки 10 місяців 20 днів, колегія суддів зазначає, що загальний пільговий стаж позивача за Списком №1 складає більше 10 років, що є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Отже, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав зобов`язати пенсійний орган призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно заяви позивача від 02.01.2026 року відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058, адже позивач має достатній пенсійний вік, страховий стаж та пільговий стаж за Списком №1.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу про відсутність втручання в дискреційні повноваження пенсійного органу шляхом зобов`язання його вчинити дії, оскільки такі повноваження пенсійним органом вже реалізовано самостійно шляхом прийняття оскаржуваного рішення, яке було предметом судового контролю у межах цієї справи, а суб`єктом звернення дотримано всі умови згідно закону для прийняття позитивного для нього рішення, що виключає право пенсійного органу діяти на власний розсуд.
Апеляційний суд звертає увагу, що оскільки пенсію позивачу не призначено взагалі, вимоги про зобов`язання пенсійного органу виплатити пенсію є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.
Колегія суддів враховує, що заява позивача про призначення пенсії розглянута згідно положень Порядку №22-1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області та саме цим органом прийнято спірне рішення.
Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у цьому спорі є належним відповідачем, якого необхідно зобов`язати вчинити дії з метою належного захисту прав позивача.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не приймалось рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу, а отже немає підстав для зобов`язання такого пенсійного органу вчинити дії.
За цих обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно з метою захисту прав позивача визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №047050034718 від 07.01.2026 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Однак, суд першої інстанції хибно вважав, що з метою ефективного захисту прав позивача, необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву позивача від 02.01.2026 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, дослідивши періоди роботи, зазначені в трудовій книжці позивача від 10.06.1993, від 14.03.2017, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
В свою чергу, керуючись ч.2 ст.9 КАС України, колегія суддів зазначає, що з метою належного захисту прав позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати позивачу до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 09.10.1995 по 02.08.2021, призначити позивачу за його заявою від 02.01.2026 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058.
Підсумовуючи, керуючись ст. 317 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги позивача та зміни абзацу 3 резолютивної частини рішення суду першої інстанції стосовно зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області вчинити дії. Разом з тим, апеляційна скарга пенсійного органу задоволенню не підлягає.
Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 1331,20 грн. за подання адміністративного позову, а також судовий збір 1996,80 грн. за подання апеляційної скарги.
Отже, відповідно до ст.139 КАС України наявні підстави для стягнення судового збору в розмірі 3328,00 грн. на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області - залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2026 року у справі № 160/1780/26 - змінити, виклавши абзац 3 резолютивної частини цього рішення у наступній редакції:
«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 09.10.1995 року по 02.08.2021 року до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також призначити ОСОБА_1 за його заявою від 02.01.2026 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Змінити розподіл судових витрат.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3328,00 грн.
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2026 року у справі № 160/1780/26 - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 08.06.2026

Головуючий - суддя Я.В. Семененко 

суддя І.Ю. Добродняк 

суддя А.В. Суховаров