справа № 369/5584/24
провадження № 22-ц/824/5091/2026
головуючий у суді І інстанції Янченко А.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Писаної Т.О.
суддів - Приходька К.П., Журби С.О.
за участю секретаря судового засідання - Івкової Д.Л.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЬТА МЕДІКЕЛ», треті особи: Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання недійсним та скасування акта за формою Н-1/НП про розслідування нещасного випадку, визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, зобов`язання скласти та видати акт розслідування нещасного випадку за формою H-1,
В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року  ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЬТА МЕДІКЕЛ», треті особи: Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання недійсним та скасування акта за формою Н-1/НП про розслідування нещасного випадку, визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, зобов`язання скласти та видати акт розслідування нещасного випадку за формою H-1.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ОСОБА_1 з жовтня 2019 року працювала комплектувальником в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Дельта Медікел». Під час виконання трудових обов`язків через неодноразові раптові перенавантаження отримала травму лівого плечового суглоба, вперше наприкінці квітня 2023 року, вдруге - в листопаді цього ж року, приблизно в період з 27 по 29 листопада 2023 року.
Робота ОСОБА_1 пов`язана з необхідністю прикладання фізичних зусиль під час комплектування товарами, що знаходяться на робочому місці ОСОБА_1 , ящиків, які поступають з попередніх секцій. За наявності великої кількості заявок періодично, наприкінці місяця або кварталу, виникали «аврали», під час яких ОСОБА_1 була вимушена працювати у підвищеному ритмі з прикладанням значних фізичних навантажень впродовж тривалого часу: від 8 до 12 годин поспіль або з невеличкою перервою (10 хвилин).
Так було й наприкінці квітня 2023 року, точної дати ОСОБА_1 не пам`ятає, але точно до 22.04.2023. В результаті перенавантажень під час роботи ОСОБА_1 відчула сильний біль у лівому плечовому суглобі, через що 22.04.2023 була вимушена зробити МРТ-дослідження й 01.05.2023 звернутися до лікаря ортопеда-травматолога Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» (далі - КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня»). Проведені дослідження та огляд лікаря виявили у ОСОБА_1 наявність травми, а саме «частковий розрив сухожилля надостного м`язу лівого плечового суглоба, імпіджмент ІІ ст., теносиновіїт довгої головки біцепса, підклюковидний бурсит, ДОА а/к суглобу ІІ ст, больовий синдром». Лікар назначив ОСОБА_1 курс лікування, який ОСОБА_1 пройшла, знаходячись у відпустці, без госпіталізації, оскільки не хотіла створювати проблем для свого роботодавця компанії ТОВ «Дельта Медікел». Зазначене ОСОБА_1 пояснила тим, що їй тоді залишалося всього 1 рік та 4,5 місяці до пенсійного віку.
Після того як Позивач вийшла на роботу, де «аврали» ставали все частішими, а навантаження постійно зростали.
Завдяки таким фізичним навантаженням під час чергового «авралу» під час виконання трудових обов`язків, приблизно у період з 27 по 30 листопада 2023 року, Позивач відчула сильний різкий біль у лівому плечі. У період з 01 по 07 грудня 2023 ОСОБА_1 знаходилася на амбулаторному лікуванні з діагнозом гостра інфекція верхніх дихальних шляхів, гострий тонзиліт. Під час знаходження на амбулаторному лікуванні із зазначеними діагнозами постійно відчувала біль у лівому плечі. Враховуючи вищезазначене, 02.12.2023 ОСОБА_1 вимушена звернутися до лікаря ортопеда-травматолога (по медичній страховці «Універсальна»), пройшла призначені ним обстеження, що встановили наявність травми лівого плечового суглоба.
Копії медичних документів, що це підтверджують, було направлено до ТОВ «Дельта Медікал» члена сім`ї потерпілої ОСОБА_2 з відповідною заявою 18.12.2023. Після виходу на роботу 08.12.2023 біль різко посилився, через що 09.12.2023 ОСОБА_1 вимушена повторно звернутися до відповідного лікаря й з 11.12.2023 по 25.12.2023 перебувала на амбулаторному лікуванні з проходженням блокад у лівий плечовий суглоб.
Полегшення після блокад не настало й 25.12.2023 ОСОБА_1 госпіталізували до травматологічного відділення КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня», де 26.12.2023 ОСОБА_1 прооперовано, після чого Позивач знаходиться на амбулаторному лікуванні з метою реабілітації. Після звернення 18.12.2023 року члена сім`ї потерпілої ОСОБА_2 , чоловіка потерпілої ОСОБА_1 , щодо проведення розслідування нещасного випадку на виробництві, що сталися наприкінці квітня та у період з 27 по 30 листопада 2023 року і призвели до травми лівого плечового суглоба, насамперед з частковим розривом сухожилка надостного м`яза, а також звернень 21.12.2023 року, 25.12.2023 року (копії Заяв ОСОБА_2 від 21.12.2023 року та від 25.12.2023 року до Позовної заяви додаються), до ТОВ «Дельта Медікел», було створено Комісію згідно з наказом Відповідача від 28.12.2023 року № 621. 19.02.2024 року директором ТОВ «Дельта Медікел» Гудим А.О. затверджено Акт за формою Н-1/НП про розслідування нещасного випадку, що стався у період з квітня по листопад 2023 року (далі Акт за формою Н-1/НП від 19.02.2024 року або Акт). В Акті за формою Н-1/НП від 19.02.2024 року зазначено, що даний документ був складений з участю чоловіка Позивача ОСОБА_2 , однак, після створення комісії з розслідування нещасного випадку, ОСОБА_2 залучили до участі у ній тільки на початковому етапі, тобто до установчої наради. Чоловік Позивача ОСОБА_2 надав цій комісії всі наявні у нього документи. Разом з цим, до проведення інших дій з розслідування цього нещасного випадку, зокрема перегляду відеозаписів з камери відеоспостереження за відповідні періоди (пункт 4 Акту за формою Н-1/НП від 19.02.2024 року), ОСОБА_2 не запрошували. У висновку комісії, що міститься у пункті 7 Акту за формою Н-1/НП від 19.02.2024 року, зазначається «нещасний випадок з ОСОБА_1 - комплектувальником ТОВ «Дельта Медікел» визнано не пов`язаним з виробництвом, як таким, що не підпадає під дію п. 52 Порядку», що не відповідає дійсності.
Не погодившись з Актом за формою Н-1/НП від 19.02.2024 року та висновком комісії, члена сім`ї потерпілої - чоловік ОСОБА_2 13.03.2024 року звернувся із заявою до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці в якій зазначив що розслідування нещасного випадку, що стався з його дружиною ОСОБА_1 проведено не повно, поверхнево, не об`єктивно та без належного вивчення та надання оцінки усім обставинам справи, просив створити комісію із спеціального розслідування (спеціальну комісію) організувати та провести розслідування нещасних випадків на виробництві, які сталися з комплектувальником ТОВ «Дельта Медікел» ОСОБА_1 наприкінці квітня та у період з 27 по 30 листопада 2023 року і призвели до травми лівого плечового суглоба з необхідністю наступного оперативного втручання та тривалої реабілітації. Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці на звернення чоловіка потерпілої ОСОБА_2 у листі від 19.03.2024 № Ц/3.11/786-ЗВ-24 зазначило, що підстави для організації проведення спеціального розслідування вказаного нещасного випадку відсутні.
В пункті 1 Акті згадується тільки повторна, «застаріла», травма (застарілий розрив сухожилля надостного м`язу лівого плечового суглоба), отримана у листопаді 2023 року, оцінки медичним документам первинної травми (квітень - травень 2023 року) не надано, наявність або відсутністю зв`язку між цими травмами не встановлено. Натомість цей же пункт Акта містить іншу важливу інформацію, якій під час розслідування належної уваги також приділено не було, а саме, що 20 березня 2023 р. ОСОБА_1 пройшла періодичний медичний огляд, отже на цей період згідно з висновками медичного огляду в неї вже були ознаки відповідного захворювання або вони були відсутні. Від цього вже можна робити попередні висновки щодо можливості (або не можливості) отримання ОСОБА_1 травми виробничого характеру в період з квітня 2023 року. В пункті 3 Акта зазначено, що « ОСОБА_3 працювала за гнучким графіком робіт, 8 годин на день, в період з 08:00 до 20:00, з перервою на обід 1 година». Натомість пункт 4 Акта містить іншу інформацію, а саме, що «середній час знаходження на роботі ОСОБА_1 у квітні та листопаді 2023 р. згідно до даних системи контролю доступу складає відповідно 9 год.26 хв. та 9 год 33 хв.».
Пункт 4 Акта містить інформацію «В ході перегляду членами комісії з розслідування нещасного випадку відеозапису з камери відеоспостереження в зоні робочого місця ОСОБА_1 за період з 27.11.2023 по 30.11.2023 ознак нещасного випадку не помічено». Конкретної інформації щодо часу, дати початку та закінчення відеозаписів, які було переглянуто членами комісії, в Акті не зазначено. Виникають питання: «1. Як на відеозапису можна побачити травму внутрішніх органів? 2. Натомість, під час перегляду відеозаписів можна було отримати об`єктивну інформацію щодо реальної тривалості робочого часу, перерв, зокрема - обідньої, інтенсивності робіт у ці дні, частоти підіймання та опускання контейнерів з товаром тощо, а з цього - можливості або неможливості отримання відповідної внутрішньої травми.».
На підставі зазначеного позивач просила суд:
- Визнати недійсним та скасувати Акт за формою Н-1/НП про розслідування нещасного випадку, що стався у період з квітня по листопад 2023 року, затверджений 19.02.2023 року;
- Визнати нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 наприкінці квітня та у період з 27 по 30 листопада 2023 року, що пов`язаний з виробництвом;
- Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Дельта Медікел» скласти та видати Акт розслідування нещасного випадку за формою Н-1.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 травня 2025 року відмовлено у задоволені позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЬТА МЕДІКЕЛ», треті особи: Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання недійсним та скасування акту за формою Н-1/НП про розслідування нещасного випадку, визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, зобов`язання скласти та видати акт розслідування нещасного випадку за формою H-1.
Не погоджуючись із указаним рішенням ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що в своєму рішенні судом першої інстанції допущено низку порушень норм процесуального права. Зокрема, Конституція України гарантує рівність усіх перед законом та судом, змагальність та публічність процесу (ст.129), а також право кожного на захист своїх прав у суді (ст.55) ЦПК України (ст.263) вимагає, щоб рішення суду ґрунтувалося на засадах верховенства права, було законним і обґрунтованим, проте всі рішення в цивільному процесі, незалежно від форми провадження, мають відповідати вимогам обґрунтованості (ст.263 ЦПК). На практиці це означає, що судова мотивувальна частина повинна містити повний виклад встановлених обставин і доказів.
• Ігнорування доказів: суд не повною мірою дослідив і оцінив надані позивачем докази (листи відповідача, матеріали комісії, медичні документи, відеозаписи, скріншоти листування), хоча саме на них позивач посилається як на підставу своїх вимог. Це порушує ст.263 ЦПК, що вимагає ґрунтувати рішення на повно й всебічно з`ясованих обставинах справи.
• Порушення принципу змагальності і рівності сторін: ст.129 Конституції гарантує незалежність суду та рівні права сторін. Однак суддя першої інстанції фактично не дав позивачу змоги належно довести свою правову позицію: пояснення та докази не були по суті враховані, що порушило принцип змагальності і усвідомлення стороною права на апеляцію.
Отже вважає, що рішення не відповідає вимогам обґрунтованості, порушує конституційні засади та норми ЦПК України, що підриває основи справедливого судочинства.
Зазначає, що судом першої інстанції було встановлено, що «Після звернення 18.12.2023 року члена сім`ї потерпілої ОСОБА_2 , чоловіка потерпілої ОСОБА_1 , щодо проведення розслідування нещасного випадку на виробництві, що сталися наприкінці квітня та у період з 27 по 30 листопада 2023 року і призвели до травми лівого плечового суглоба, насамперед з частковим розривом сухожилка надостного м`яза, а також звернень 21.12.2023 року, 25.12.2023 року (копії Заяв ОСОБА_2 від 21.12.2023 року та від 25.12.2023 року до Позовної заяви додаються), до ТОВ «Дельта Медікел», було створено Комісію згідно з наказом Відповідача від 28.12.2023 року № 621. 19.02.2024 року директором ТОВ «Дельта Медікел» Гудим А.О. затверджено Акт за формою Н- 1/НП про розслідування нещасного випадку, що стався у період з квітня по листопад 2023 року (далі Акт за формою Н-1/НП від 19.02.2024 року або Акт).». Отже, відповідачем своєчасно не було: створено Комісії (її створили із запізненням на 9 днів й тільки після неодноразових додаткових звернень); проведено розслідування нещасного випадку (акт складено із запізненням на 46 днів, строк, визначений законодавством, перевищено в 9 разів!). При цьому слід зазначає, що на момент призначення Комісії відповідач вже отримав від позивача всі необхідні для проведення розслідування документи. Зазначеними діями відповідач фактично відмовив позивачу у видачі чи складенні Акта.
Разом з цим вказує, що судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки факту цих порушень законодавства, здійснених відповідачем. Наголошує, що у цій справі відповідач не виконав вимоги законодавства про охорону праці: акт розслідування форми Н-1 своєчасно належним чином складено чи видано ОСОБА_1 не було.
Звертає увагу, що суд не врахував, що без дотримання процедури розслідування порушено права працівниці. Згідно з вимогами частин першої - третьої ст.22 Закону «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок (на сьогодні це Порядок № 337). За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця.
Отже наголошує, що відмова у складанні чи видачі Акта є недопустимою - ці порушення повинні ставати підставою для визнання акту недійсним або звернення до Держпраці.
Вказує, що відповідач сам визнав факт нещасного випадку (листи №12-150, №12-151 від 21.02.2024). Позивач надала зразок карти умов праці та іншу документацію, яка підтверджує важкість роботи на посаді комплектувальниці. Суд не врахував цих обставин, що суперечить принципу доказування та призводить до неправильного визначення правовідносин (професійне травмування й пов`язана з цим відповідальність роботодавця).
Звертає увагу, що подані додаткові пояснення та докази, що не були оцінені судом першої інстанції, а саме листи ТОВ «Дельта Медікел» №12-150 та №12-151 від 21.02.2024 р., якимивідповідач фактично визнає факт настання нещасного випадку на виробництві; копія карти умов праці робочого місця (форма №10), з якої видно оцінку факторів виробничого середовища та організації праці; коментарі (додаткові пояснення) за результатами перегляду відеозаписів, наданих ТОВ «Дельта Медікел» за період з 27 по 30 листопада 2023 року (додаткові пояснення та відеозаписи наявні у матеріалах справи).
29 грудня 2026 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЬТА МЕДІКЕЛ» - Сулими М.І., в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Вказує, що позивач побудувала власну версію щодо умов праці у такій послідовності, щоб створити в суду першої інстанції хибне враження, нібито саме ці умови стали передумовою отримання нею другої травми в листопаді 2023 року. Водночас докази важкості та/або напруженості трудового процесу відсутні, а жодних підтверджень наведених обставин позивач не надала.
Зазначає, що позивач не підтвердила обставини настання нещасного випадку на робочому місці під час виконання трудових обов`язків. Зокрема, не зазначила конкретної дати, часу та місця травмування. Формулювання на кшталт «наприкінці квітня 2023 року» чи «приблизно у період з 27 по 30 листопада 2023 року» є неконкретними та мають характер оціночних суджень.
Наголошує, що позивач не надала такого висновку до комісії, створеної відповідачем для розслідування нещасного випадку. Це свідчить про недоведеність факту отримання травми під час виконання трудових обов`язків унаслідок впливу на позивача шкідливих чи небезпечних факторів виробничого процесу або умов його важкого та напруженого характеру. 
У судовому засіданні 17 березня 2026 року представник відповідача - Сулима М.І. просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Третя особа ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Інші сторони в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується звітами про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду.
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи.
Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав. 
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає в повному обсязі.
При ухваленні рішення судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з жовтня 2019 року працювала комплектувальником в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Дельта Медікел», що не заперечується учасниками справи.
Відповідно до пояснювальної записки ОСОБА_1 складеної 07 лютого 2024 року та поданої до ТОВ «Дельта Медікел» наприкінці квітня 2023 року, точного числа остання не пам`ятає, але точно до 22.04.2023 року, в результаті перенавантажень під час роботи вона відчула сильний біль у лівому плечовому суглобі, через що 22 квітня 2023 року була вимушена зробити МРТ-дослідження й 01.05.2023 звернутися до лікаря ортопеда-травматолога КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня».
Проведені дослідження та огляд лікаря виявили у неї наявність травми, а саме «частковий розрив сухожилля надостного м`язу лівого плечового суглоба, імпіджмент II ст., теносиновіїт довгої головки біцепса, підклюковидний бурсит, ДОА в/к суглобу І ст. больовий синдром». Лікар назначив ОСОБА_1 курс лікування, який вона пройшла, знаходячись у відпустці, без госпіталізації, оскільки не хотіла створювати проблем для компанії. Зазначене пояснюється тим, що тоді їй залишалося всього 1 рік та 4.5 місяці до пенсійного віку. У період з 01 по 07 грудня 2023 ОСОБА_1 знаходилася на амбулаторному лікуванні з діагнозом гостра інфекція верхніх дихальних шляхів, гострий тонзиліт, під час знаходження на амбулаторному лікуванні із зазначеними діагнозами постійно відчувала біль у лівому плечі. Враховуючи вищезазначене, 02.12.2023 вона була вимушена звернутися до лікаря ортопеда-травматолога, пройшла призначені ним обстеження, що встановили наявність травми лівого плечового суглоба. Копії медичних документів, що це підтверджують, було направлено до ТОВ «Дельта Медікал» моїм чоловіком ОСОБА_2 з відповідною заявою 18.12.2023. Після виходу на роботу 08.12.2023 біль різко посилився, через що 09.12.2023 вона була вимушена повторно звернутися до відповідного лікаря й з 11.12.2023 по 25.12.2023 перебувала на амбулаторному лікуванні з проходженням блокад у лівий плечовий суглоб. Полегшення після блокад не настало й 25.12.2023 її госпіталізували до травматологічного відділення КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня», де 26.12.2023 їй було прооперовано, після чого вона знаходилась на амбулаторному лікуванні з метою реабілітації.
В матеріалах справи наявне направлення на планову госпіталізацію Ортопедично-травматологічного центру «Київської обласної клінічної лікарні» від 25 грудня 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 має діагноз застарілий розрив сухожилля надостного м`язу лівого плечового суглобу, та рекомендовано позивачу лікування.
Позивач 13 березня 2024 року звернулася до Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці щодо організації проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався у період з 27 по 30 листопада 2023 року з комплектувальником ТОВ «Дельта Медікел» ОСОБА_1 .
Листом «Про розгляд звернення» від 19 березня 2024 року наданого Центральним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці, останнім повідомлено, що згідно наданих ТОВ «Дельта Медікел» матеріалів розслідування №12-150 від 21.02.2024 (вх. №121/Ц/5-24 від 22.02.2024) нещасного випадку, що стався у період з 27 по 30 листопада 2023 року з комплектувальником ТОВ «Дельта Медікел» ОСОБА_1 , саме: довідки від 27.12.2023, виданої ТОВ «Медичний центр «Імперіал Медіка» та листа №12-17 від 24.01.2024 від КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня», травма, отримана ОСОБА_1 , згідно класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості, відноситься до легкої. Враховуючи вищезазначене, підстави для організації проведення спеціального розслідування вказаного нещасного випадку відсутні. Додатково повідомили, що розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь), що не підлягають спеціальному розслідуванню проводяться комісією підприємства відповідно до вимог п. 12 Порядку
Твердження щодо легкого ступня тяжкості травми також підтверджується листом Державної служби з питань праці від 28 грудня 2023 року за № 12-399.
22 січня 2022 року ТОВ «УКРТЕХНОЛАБ» склав Протокол № 657/01/22 від 22.01.2022 року щодо проведення досліджень важкості та напруженості умов праці на ТОВ «Дельта Медікел», відповідно до якого оцінка фактичного стану умов праці професії (посади) комплектувальник відповідає 2 класу (допустимі).
Згідно з Протоколом опитування завідувача аптечного складу ОСОБА_4 від 08 лютого 2024, опитувана зазначила, що максимальна вага контейнера з товаром на робочому місці комплектувальника не перевищує 5 (п`яти) кілограм; комплектувальник упродовж зміни бере контейнер з товаром, ставить на підлогу та підіймає знову на конвеєр у виняткових випадках.
Відповідно до Протоколу № 1 опитування начальника відділу формування та контролю замовлень ОСОБА_5 від 29 грудня 2023 року, останній повідомив, що у період з липня 2023 року він скарг від позивача про травмування під час роботи не отримував; відомостей про травмування позивача під час роботи не мав.
Згідно до Протоколу № 2 опитування начальника відділу формування та контролю замовлень ОСОБА_5 від 29 грудня 2023 року, останній повідомив, що з липня по грудень 2023 у позивача не могло бути фізичних перенавантажень та перенапружень окремих органів, що могло б призвести до травмувань; за період з 27 по 30 листопада 2023 на робочому місці Позивача не було умов, що могли призвести до фізичного перевантаження перенапруження.
У листках непрацездатності ОСОБА_1 , що наявні в Електронному реєстрі листків непрацездатності Пенсійного фонду України, за періоди з 01.12.2023 по 05.12.2023; з 06.12.2023 по 07.12.2023; з 11.12.2023 по 24.12.2023; з 25.12.2023 по 08.01.2024; з 09.01.2024 по 06.02.2024; з 07.02.2024 по 06.03.2024; з 07.03.2024 по 04.04.2024; за 05.04.2024; з 19.04.2024 по 17.05.2024 в графі «Відмітка про зв`язок медичного випадку з професійною діяльністю працівника» зазначено «Не пов`язаний»; в графі «Причина непрацездатності» зазначено «Тимчасова непрацездатність внаслідок захворювання, або травми, що не пов`язані з нещасним випадком на виробництві».
19 лютого 2024 року директором ТОВ «ДЕЛЬТА МЕДІКЕЛ» затверджено Акт розслідування нещасного випадку, що стався у період з квітня по листопад 2023 року, відповідно до якого комісія з розслідування прийняла рішення, що нещасний випадок з ОСОБА_1 - комплектувальником ТОВ «Дельта Медікел» визнано не пов`язаним з виробництвом, як таким, що не підпадає під дію п. 52 Порядку. Члени комісії із розслідування мали зустріч з чоловіком потерпілого ОСОБА_2 , пояснили його права у зв`язку з настанням нещасного випадку згідно чинного законодавства України та інформували про хід розслідування.
Судом також встановлено, що обставини нещасного випадку, які викладені в Акті спеціального розслідування за формою Н-1/НП, затвердженому 19 лютого 2023 року, за змістом відповідають документам, які наявні в матеріалах спеціального розслідування, та рішенням, які були ухвалені на засіданнях спеціальної комісії.
Крім того, суд заувжив, що у матеріалах справи наявні листи непрацездатності, які були складені відповідним лікарем за зверненням позивача, та які не містять відмітки за зверненням хворого, що тимчасова непрацездатність виникла внаслідок захворювання, або травми, що пов`язана з нещасним випадком на виробництві.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив, зокрема, з того, що суд не уповноважений встановлювати або вважати доведеним факт пов`язаності чи не пов`язаності нещасного випадку з виробництвом, а може лише перевіряти правильність установлення такого факту іншими уповноваженими на те органами, тому суд вважав за необхідне відмовити у задоволенні позовної вимоги про визнання нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 наприкінці квітня та у період з 27 по 30 листопада 2023 року, таким, що пов`язаний з виробництвом.
Вказав, що повідомлення про нещасний випадок, створення комісії щодо розслідування нещасного випадку, проведення самого розслідування нещасного випадку, складення Акту форми Н-1/НП розслідування нещасного випадку було здійснено відповідно до вимог чинного законодавства.
Крім того, позивачем не конкретизовано у чому саме полягає незаконність складення спірного акту, та матеріали справи не містять підтверджень про скористання позивачем своїм правом на проведення повторного розслідування нещасного випадку.
Враховуючи вказане вище у сукупності, те, що судом було встановлено, що в Акті форми Н-1/НП розслідування нещасного випадку вказані усі необхідні та передбачені чинним законодавством відомості, суд дійшов висновку про безпідставність твердження позивача про те, зазначений акт є недійсним та не зазначено обґрунтованих підстав для скасування Акту форми Н-1/НП розслідування нещасного випадку.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке. 
Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції встановив фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, зокрема характер спірних правовідносин, обсяг прав та обов`язків сторін, а також обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень.
Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування обставин справи є безпідставними, оскільки суд першої інстанції дослідив усі подані сторонами докази, у тому числі письмові матеріали, пояснення сторін, інші докази, надані в підтвердження заявлених вимог та заперечень, та надав їм оцінку в сукупності відповідно до вимог процесуального закону.
Посилання апелянта на те, що суд не врахував окремі докази, не заслуговують на увагу, оскільки з мотивувальної частини рішення вбачається, що суд надав оцінку кожному доказу, визначив їх належність, допустимість, достовірність та достатність для вирішення спору, а також навів мотиви, з яких окремі докази були відхилені або не прийняті як такі, що не підтверджують заявлені вимоги.
Колегія суддів звертає увагу, що сам по собі інший погляд сторони на оцінку доказів або незгода з висновками суду не свідчить про незаконність рішення суду першої інстанції та не є підставою для його скасування.
Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права також є необґрунтованими. З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи здійснювався з дотриманням принципів змагальності та диспозитивності, сторони були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, мали можливість подавати докази, заявляти клопотання та надавати пояснення, а тому їх процесуальні права порушені не були.
Посилання апелянта на порушення принципу змагальності не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки матеріали справи не містять даних про обмеження судом першої інстанції прав сторін на подання доказів чи висловлення своєї правової позиції.
Щодо доводів апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин та застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню у даному випадку.
Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на встановлених обставинах справи та відповідають нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, досліджених судом першої інстанції, та не містять посилань на нові обставини або докази, які не були предметом дослідження суду, а тому не можуть бути підставою для скасування або зміни оскаржуваного рішення.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба