Справа № 645/8970/25
Провадження № 2-о/645/184/25

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

04 травня 2026 року м. Харків 

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого – судді Алтухової О.Ю.,
присяжних – Бисової С.М., Магас В.В.,
секретар судового засідання – Півінська С.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи: Четвертий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 ,-
в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить суд оголосити його батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ново-Осиново Куп`янського району Харківської області, громадянина України, останнє місце проживання: АДРЕСА_1 – померлим, днем смерті просить вважати день набрання рішенням суду законної сили.
Заява обґрунтована тим, що заявник, ОСОБА_1 , відповідно до наданого свідоцтва про народження є сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До моменту зникнення свого батька ОСОБА_1 проживав разом із батьком у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою батько заявника, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав протягом багатьох років (відповідно до відмітки у паспорті з 16.06.2004 року) і був власником житлового будинку, що підтверджується договором дарування від 27 березня 2007 року та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 14 березня 1995 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати заявника, ОСОБА_4 . Після її смерті заявник і його батько продовжували проживати спільно за даною адресою, ведучи спільний побут. 24 лютого 2022 року вони разом перебували у зазначеному домоволодінні, де зустріли початок повномасштабної військової агресії рф проти України. Село Новоосинове Куп`янського району Харківської області (Курилівська сільська територіальна громада) згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (у редакції, чинній на час виникнення правовідносин), увійшло до переліку тимчасово окупованих населених пунктів з 27 лютого 2022 року до 01 жовтня 2022 року. Заявник і його батько перебували на окупованій території, не полишаючи будинок через похилий вік та стан здоров`я ОСОБА_3 , який фактично не мав фізичної можливості пройти складний та тривалий шлях евакуації у той період. 06 вересня 2022 року заявник, отримавши травму, був госпіталізований спочатку до Куп`янської, а згодом до Чугуївської ЦРЛ. Під час відсутності заявника його батько залишався в будинку один. За свідченнями сусідів, 10 вересня 2022 року ОСОБА_3 вийшов з дому та не повернувся. З цього часу про нього не надходило жодних відомостей, він не виходив на зв`язок і не був знайдений після деокупації населеного пункту, що може бути підтверджено свідками у судовому засіданні. Відомості про зникнення ОСОБА_3 були внесені до ЄРДР, кримінальне провадження № 12022221190001111 від 28 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 КК України. Досудове розслідування триває, однак жодної інформації, яка б свідчила про місцеперебування ОСОБА_3 або його можливе виживання, не встановлено. Заявник звертає увагу суду, що зникнення батька відбулося в умовах активних бойових пій та окупації території села Новоосинове, де цивільне населення було позбавлене можливості отримати медичну, комунікаційну, безпекову та гуманітарну допомогу. Такі обставини в практиці Європейського суду з прав людини вважаються факторами, що свідчать про високий ступінь ризику для життя людини, яка зникла в умовах воєнних дій або збройного конфлікту. Питання про встановлення факту смерті ОСОБА_3 не може бути вирішене в гюзасудовому порядку, оскільки відсутній будь-який документ, що посвідчує смерть, а стандартна процедура державної реєстрації смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил державної реєстрації актів цивільного стану є неможливою. Відсутність тіла, тривалий час невідомості щодо місцезнаходження особи роблять судовий порядок єдино можливим. Обставини зникнення ОСОБА_3 повністю відповідають тим критеріям, які Верховний Суд визначив як юридично значущі для встановлення смерті або оголошення особи померлою у випадках зникнення в умовах бойових дій.
Провадження у справі відкрите ухвалою суду від 12.12.2025 року.
Ухвалою суду від 10.02.2026 року постановлено витребувати: у Державної прикордонної служби України інформацію щодо того чи перетинав громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), з 24.02.2022 року по день постановленні даної ухвали Державний кордон України, в тому числі і лінію розмежування з тимчасово окупованою територією (скільки разів, коли саме); з Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відомості про те, чи міститься у Державному реєстрі актів цивільного стану (ДРАЦС) актовий запис про смерть  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків інформацію про отримані ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) доходи та джерела їх отримання за період з І кварталу 2022 року по ІІІ квартал 2025 року; у СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 12022221190001111 від 28.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за фактом безвісного зникнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та актуальну інформацію про стан досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав доводи заяви та пояснив, що до моменту зникнення свого батька ОСОБА_1 проживав разом із батьком у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . 06.09.2022 року заявник потрапив у ДТП, а потім волонтери відвезли його у лікарню у м.Харкові, та з цього дня батька він більше не бачив. За свідченнями сусідів, 10 вересня 2022 року ОСОБА_3 вийшов з дому та не повернувся. З цього часу про нього не надходило жодних відомостей, він не виходив на зв`язок і не був знайдений після деокупації населеного пункту, що може бути підтверджено свідками у судовому засіданні. Будинок по АДРЕСА_1 на даний час знищений вщент внаслідок військових дій. 
Представник заінтересованої особи- Четвертого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Катерина Нестеренко подала заяву про розгляд справи за відсутності представника. 
Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні повідомила, що вона є рідною сестрою заявника ОСОБА_1 та дочкою ОСОБА_3 . Батько та брат проживалу в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . 06.09.2022 року заявник потрапив у ДТП, а потім волонтери відвезли його у лікарню у м.Харкові. З цього дня зв`язок з батьком відсутній. У листопаді 2022 року вони з братом приїхали у м.Купьянськ та намагалися розшукати батька. Об`їздили усі лікарні та морги, проте батька не знайшли. ОСОБА_3 був особою похилого віку та мав вади здоров`я. На сьогодні будинок в м.Куп`янську знищено внаслідок російської агресії. 
За результатом розгляду заяви суд доходить таких висновків. 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з відомостями в паспорті серії НОМЕР_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 є дітьми ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження вказаних осіб. 
Відомості про зникнення ОСОБА_3 внесені до ЄРДР, кримінальне провадження № 12022221190001111 від 28 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 КК України. 
Також, відомості про ОСОБА_3 , як особу, яка зникла безвісти за особливих обставин, внесені до Єдиного реєстру осіб, зниклик за особливих обставин (витяг № ВГ-20251009-20 від 09.10.2025). 
ОСОБА_2 зверталася до Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, із запитом про розшук свого батька, проте отримала відповідь про відсутність інформації про місцезнаходження ОСОБА_3 .
За життя ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений 05.07.2017 року приватним нотаріусом Куп`янського міського нотаріального округу Герасименко Т.Л., та заповів все своє майно ОСОБА_1 .
Інформація щодо запеклих боїв на території Куп`янської міської територіальної громади восени 2025 року регулярно висвітлюється у ЗМІ, зокрема, 24.10.2025 року, BBC news Україна опубліковано статтю «Бої в Куп`янську. Чи варто очікувати швидкого падіння міста», в якій зазначено, що ситуація для українських військ у районі Куп`янська — міста, що фактично утримує східну оборонну лінію Харківщини, — останніми днями помітно погіршилася. Ця стаття роздрукована заявником з відповідного сайту, який заходиться у вільному доступі в мережі Інтернет та яку можна оглянути за посиланням https://www.bbc.com/ukrainian/articles/c3epvvdzedzo. Також 12.11.2025 року РБК-Україна опубліковано в мережі інтернет статтю Бої у Куп`янську: що відбувається у місті та скільки там окупантів, в якій зазначено, що російські війська активізували наступальні дії на Куп`янському напрямку, намагаючись просунутися до центральної частини міста та вийти на стратегічну трасу R07. Ця стаття роздрукована заявником з відповідного сайту, який заходиться у вільному доступі в мережі Інтернет та яку можна оглянути за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 vidbuvaetsya-misti-1762936274.html. 12.12.2025 року ТСН Україна опубліковано статтю в мережі Інтернет «Бої за Куп`янськ: що насправді відбувається у місті — воїни ЗСУ відверто розповіли Військові ведуть бої за кожну будівлю та ліквідовують ворожий плацдарм» російські окупаційні війська, переважно зі складу 6-ї загальновійськової та 1-ї танкової армій, які два місяці намагалися закріпитися в Куп`янську, «частково ліквідовані, частково локалізовані». Проте ворог не складає зброї, і там цілодобово точаться виснажливі стрілецькі бої. Ця стаття роздрукована заявником з відповідного сайту, який заходиться у вільному доступі в мережі Інтернет та яку можна оглянути за посиланням https://tsn.ua/exclusive/boyi-za-kupiansk-shcho-naspravdi-vidbuvayetsia-u-misti-voyiny-zsu-vidverto-rozpovily-2977109.html.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомив суду, що є сусідом ОСОБА_9 . Батько та син проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 . Приблизно 06.09.2022 року ОСОБА_10 потрапив у ДТП та сильно скалічився, його поклали у лікарню. Його батько ОСОБА_3 регулярно після цього потрапляв у поле зору свідка – ходив з палицею по городу, то у магазин. Проте одного дня він просто зник. Свідок обійшов всю округу та шукав сусіда, проте марно. Досі він додому не повертався. 
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 повідомила, що була сусідкою ОСОБА_9 . Батько та син проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 . Приблизно 06.09.2022 року ОСОБА_10 потрапив у ДТП та сильно скалічився, його поклали у лікарню. Його батько ОСОБА_3 через деякий час після цього зник. Діти шукали його всюди, проте марно. 
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Статтею 2 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як визначено в ч. 1ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою (п. 3 ч. 2ст. 293 ЦПК України).
Статтею 306 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Оголошення особи померлою проводиться судом у порядку, аналогічному порядку визнання фізичної особи безвісно відсутньою. При цьому слід враховувати, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Згідно зі ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення`судам роз`яснено, що особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про її смерть.
Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою.
Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть особи.
Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція)
При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності.
Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року в справі № 755/11021/22 вирішила виключну правову проблему щодо початку відліку строку, передбаченого частиною другої статті 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою.
Велика Палата Верховного Суду наголосила, що в частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на всій території України.
З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча і є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних дій.
Велика Палата Верховного Суду вказує, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі №753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема: письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.
Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув касаційну скаргу у справі № 759/22513/24 (постанова від 18.02.2026) про оголошення військовослужбовця померлим у зв`язку з його безвісним зникненням під час виконання бойового завдання в районі проведення активних бойових дій.
Предметом перегляду стало питання правильності застосування частини другої статті 46 Цивільного кодексу України щодо початку перебігу строку для оголошення особи померлою в умовах воєнних дій та подальшої окупації відповідної території.
Колегія суддів дійшла висновку, що розширювальне тлумачення частини другої статті 46 Цивільного кодексу України, за якого початок перебігу строку ставиться у залежність від можливості отримання підтверджень з тимчасово окупованої території, призводить до позбавлення заявників передбаченого законом механізму захисту їхніх прав, оскільки наведена норма не пов`язує перебіг строку з такими обставинами.
ВС у справі 759/22513/24 нагадав, що у справі № 755/11021/22, формулюючи висновки, Велика Палата Верховного Суду виходила з того (див. пункт 45 постанови), що у частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге).
У підсумку Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку: «… шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість» (див. пункт 82 постанови).
Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.
Окрім того, відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів, які стосуються осіб, зниклих безвісти, та презумпції смерті (прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 09 грудня 2009 року на 1073-му засіданні заступників міністрів), якщо обставини зникнення безвісти особи є такими, що дають підстави для висновку про ймовірність її загибелі, то для подання запиту бажано, щоб час, що минув з моменту зникнення або з моменту отримання останньої звістки про те, що особа жива, становив не більше одного року (пункт 2 принципу четвертого).
Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви про визнання ОСОБА_3 померлим. 
Так, судом встановлено, що про ОСОБА_3 протягом більше ніж три роки у місці його постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , немає жодних відомостей.
Отже, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Оголошення ОСОБА_3 померлим породжує юридичні наслідки, оскільки заявник ОСОБА_1 зможе реалізувати своє право на оформлення спадщини на нерухоме майно.
Як передбачено у ч. 3 ст. 46 ЦК України та роз`яснено в абз. 3 п. 13постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.
Також суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.
Відповідно до ч. 7ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
На підставі ст. 46 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265,268, 305-309 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи: Четвертий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 – задовольнити. 
Оголосити померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця села Ново-Осиново Куп`янського району Харківської області, громадянина України, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .
Днем смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , вважати день набрання законної сили рішенням суду про оголошення його померлим.
Роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати до Четвертого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України для реєстрації смерті фізичної особи, оголошеної померлою.
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи:
Заявник – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса фактичного проживання, як ВПО: АДРЕСА_2 .
Заінтересована особа – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .
Заінтересована особа – Четвертий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, код ЄДРПОУ 33292155, адреса: м.Харків, пр-т Тракторобудівників, буд. 144.
Повне судове рішення складено 08.05.2026 року. 

Суддя О.Ю.Алтухова

Присяжні С.М.Бисова

В.В.Магас