ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року 
м. Київ
справа № 260/953/21
провадження № К/990/33542/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Єресько Л. О., Кашпур О. В.
розглянув у попередньому судовому засіданні у суді касаційної інстанції адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Закарпатського апеляційного суду, Апеляційного суду Закарпатської області в особі голови ліквідаційної комісії про визнання дій протиправними, скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 січня 2024 року, ухваленого у складі головуючого судді Микуляк П. П., та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2024 року, прийнятої у складі колегії суддів: головуючого - Обрізко І. М., суддів: Іщук Л. П., Шинкар Т. І.
І. Суть спору
1. У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України (далі - ДСА України), Закарпатського апеляційного суду, Апеляційного суду Закарпатської області в особі голови ліквідаційної комісії, в якому просила:
1.1. визнати протиправними та скасувати накази ДСА України від 22 лютого 2021 року № 41/к "Про звільнення ОСОБА_1 " та Апеляційного суду Закарпатської області від 22 лютого 2021 року № 6.3.1.-2 "Про оголошення наказу ДСА України";
1.2. поновити ОСОБА_1 на посаді керівника апарату Апеляційного суду Закарпатської області з 24 лютого 2021 року;
1.3. стягнути з Апеляційного суду Закарпатської області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24 лютого 2021 року по день ухвалення судового рішення;
1.4. стягнути з ДСА України та Апеляційного суду Закарпатської області моральну шкоду в розмірі по 50 000,00 гривень з кожного відповідача;
1.5. визнати протиправною бездіяльність ДСА України та Закарпатського апеляційного суду, що полягає у відмові призначити в порядку переведення ОСОБА_1 на рівнозначну посаду;
1.6. зобов`язати ДСА України та Закарпатського апеляційного суду призначити на посаду керівника апарату Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_1 у порядку переведення з рівнозначної посади керівника апарату Апеляційного суду Закарпатської області.
2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що її звільнення відбулося з порушенням законів та Конституції України, оскільки їй необґрунтовано відмовлено у переведенні на рівнозначну посаду в новоутворений суд, з моменту попередження про наступне вивільнення ДСА України та голова Закарпатського апеляційного суду протягом 60 днів не запропонували їй всіх наявних посад для переведення до Закарпатського апеляційного суду, а також не було враховано переважного права ОСОБА_1 на залишення (переведення) на рівнозначну посаду. Спірні накази, зокрема, за твердженнями позивача, видано з грубим порушенням трудових прав та гарантій жінки, яка самостійно виховує дитину, що передбачено статтею 184 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).
На переконання позивача, в межах апеляційного округу Закарпатської області не відбулося змін, визначених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», для висновку щодо ліквідації Апеляційного суду Закарпатської області, а тому на новоутворений суд - Закарпатського апеляційного суду як правонаступника Апеляційного суду Закарпатської області, покладено обов`язок щодо переведення ОСОБА_1 на рівнозначну посаду до Закарпатського апеляційного суду в порядку статті 22 України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII) та статті 49-2 КЗпП України, тобто без проведення конкурсу.
Позивач стверджує, що вона неодноразово зверталась із заявами до голови ДСА України та голови Закарпатського апеляційного суду під час її перебування у складі ліквідаційної комісії Апеляційного суду Закарпатської області з приводу її переведення до Закарпатського апеляційного суду, проте отримувала різні за змістом відповіді, які зводилися до того, що її переведення не погоджено головою Закарпатського апеляційного суду.
Позивач зазначає, що у повідомленні від 21 грудня 2021 року про її вивільнення у зв`язку з ліквідацією Апеляційного суду Закарпатської області їй оголошено список вакантних посад в апаратах судів області та роз`яснено, що остання може працевлаштуватися на них, надавши до ДСА України погодження від голів вказаних у повідомленні судів або керівників апаратів судів на призначення на одну з вакантних посад, що, на думку позивача, суперечить вимогам статті 49-2 КЗпП України, оскільки обов`язок працевлаштування фактично було покладено на саму ОСОБА_1 .
Стосовно дії положень Закону № 889-VIII у часі, то позивач вказала на те, що оскільки вперше про наступне вивільнення у зв`язку з ліквідацією Апеляційного суду Закарпатської області її попереджено 05 жовтня 2018 року, то у межах спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи Закону № 889-VIII та КЗпП України в редакції, чинній в означеній період, а не в редакції, яка діяла на момент її повторного попередження - 21 січня 2021 року, після змін, внесених Законом України від 19 вересня 2019 року № 117-ІХ.
Вважаючи накази ДСА України від 22 лютого 2021 року № 41/к "Про звільнення ОСОБА_1 " та Апеляційного суду Закарпатської області від 22 лютого 2021 року № 6.3.1.-2 "Про оголошення наказу ДСА України" неправомірними, ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогою про поновлення її на посаді.
ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи
3. Наказом ДСА України від 23 жовтня 2015 року № 665/к ОСОБА_1 призначено на посаду керівника апарату Апеляційного суду Закарпатської області з 23 жовтня 2015 року.
4. Відповідно до Указу Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», серед іншого, ліквідовано Апеляційний суд Закарпатської області та утворено Закарпатський апеляційний суд.
Наведеному передувало прийняття Закону України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" та Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VIII в рамках реформи системи судової влади метою якої було реформування судоустрою, судочинства та суміжних правових інститутів задля практичної реалізації принципів верховенства права і забезпечення кожному права на справедливий судовий розгляд справ незалежним та неупередженим судом.
Вказаним Законом № 1401-VIII внесені зміни до Конституції України, зокрема, розділ XV "Перехідні положення" доповнено пунктом 16-1 відповідно до якого до впровадження нового адміністративно-територіального устрою України відповідно до змін до Конституції України щодо децентралізації влади, але не довше ніж до 31 грудня 2017 року, утворення, реорганізацію та ліквідацію судів здійснює Президент України на підставі та у порядку, що визначені законом.
У грудні 2017 року підписано Укази Президента, а саме: № 449/2017 "Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів"; № 450/2017 "Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів"; № 451/2017 "Про реорганізацію місцевих загальних судів"; № 452/2017 "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах"; № 453/2017 "Про ліквідацію місцевих господарських судів та утворення окружних господарських судів"; № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах"; № 455/2017 "Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах".
Вказані Укази набрали чинності в січні 2018 року та неконституційними не визнавалися.
5. 25 червня 2018 року здійснено державну реєстрацію Закарпатського апеляційного суду як юридичної особи та внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
6. Разом з цим відповідно до наказу ДСА України від 20 вересня 2018 року № 474 «Про забезпечення виконання Указу Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017» утворено ліквідаційні комісії, зокрема, Апеляційного суду Закарпатської області, головою ліквідаційної комісії призначено ОСОБА_1, керівника апарату Апеляційного суду Закарпатської області. 
Відповідно до пункту 2 зазначеного наказу ліквідаційним комісіям необхідно забезпечити здійснення своїх повноважень з наступного робочого дня за днем опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.
Цим же наказом затверджено План заходів з ліквідації апеляційних судів.
Повідомлення про початок роботи ЗАС оприлюднене в газеті «Голос України» 03.10.2018 № 185 (6940) (http://www.golos.com.ua/). 
З 03 жовтня 2018 року Закарпатський апеляційний суд розпочав свою роботу.
7. Листом голови ДСА України від 03 жовтня 2018 року за № 8-190-65/18 «Про затвердження штатних розписів новоутворених судів» доведено до голів новоутворених апеляційних судів про необхідність передбачати у штатних розписах посади членів ліквідаційних комісій та, що до закінчення ліквідаційної процедури, переведення до новоутвореного суду таких осіб не здійснюється.
8. 05 жовтня 2018 року позивачу вручено письмове попередження про наступне припинення державної служби та вивільнення у зв`язку з ліквідацією Апеляційного суду Закарпатської області відповідно до статті 83 Закону № 889-VIII та статей 40, 49-2 КЗпП України.
9. 16 серпня 2019 року та 19 серпня 2019 року позивач подала заяви на ім`я голови ДСА України про переведення на рівнозначну посаду керівника апарату Закарпатського апеляційного суду.
Крім того, 02 вересня 2019 року позивач подала заяву на ім`я голови Закарпатського апеляційного суду про призначення її на посаду заступника керівника апарату Закарпатського апеляційного суду в порядку переведення.
Разом з цим позивач подала заяву від 22 грудня 2020 року на ім`я голови Закарпатського апеляційного суду про переведення її на рівнозначну посаду до Закарпатського апеляційного суду.
10. 04 вересня 2019 року від голови Закарпатського апеляційного суду Фазикош Г. В. до позивача надійшла відповідь, в якій зазначено про необхідність вжиття всіх передбачених законодавством заходів спрямованих на забезпечення виконання плану ліквідації Апеляційного суду Закарпатської області у найкоротший термін.
11. Листом від 27 вересня 2019 року ДСА України надало відповідь позивачу на її заяви від 16 серпня 2019 року та 19 серпня 2019 року, в якому повідомило останню, що її заява на переведення до Закарпатського апеляційного суду на посаду заступника керівника апарату суду перебуває на розгляді у голови Закарпатського апеляційного суду, однак така перебуває у відпустці. З огляду на викладене, ДСА України повернеться до розгляду питання щодо переведення на посаду заступника керівника апарату Закарпатського апеляційного суду після отримання від голови суду погодження на таке призначення.
12. 23 грудня 2020 року голова Закарпатського апеляційного суду надала відповідь на заяву ОСОБА_1 від 22 грудня 2020 року, в якій зазначено, що заява про переведення на рівнозначну посаду керівника апарату Закарпатського апеляційного суду не може бути погоджена, оскільки посада не є вакантною, а тому вказана заява позивача від 22 грудня 2020 року повернута без вирішення.
13. Наказом т.в.о. голови ДСА України від 14 грудня 2020 року № 538 «Про внесення змін до наказу ДСА України від 20 вересня 2018 року № 474» ОСОБА_1 виключено з членів ліквідаційної комісії.
14. 21 січня 2021 року ОСОБА_1 вдруге вручено письмове попередження про наступне припинення державної служби та вивільнення у зв`язку з ліквідацією Апеляційного суду Закарпатської області. Разом з цим позивачу запропоновано перелік вакантних посад в апаратах судів області та одночасно роз`яснено, що вона має надати до ДСА України погодження від голів відповідних судів або керівників апаратів на призначення на одну з вакантних посад. На зазначеному попередженні позивач зазначила про свою згоду на переведення на рівнозначну посаду керівника апарату Закарпатського апеляційного суду.
15. Наказом ДСА України від 22 лютого 2021 року № 41/к ОСОБА_1 звільнено з посади керівника апарату Апеляційного суду Закарпатської області у зв`язку з ліквідацією державного органу на підставі підпункту 1-1 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII та пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України.
16. На виконання зазначеного наказу головою ліквідаційної комісії Апеляційного суду Закарпатської області видано наказ від 22 лютого 2021 року № 6.3.1-2 «Про оголошення наказу Державної судової адміністрації України».
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
17. Закарпатський окружний адміністративний суд рішенням від 28 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року, адміністративний позов задоволено частково
17.1. Визнано протиправним та скасовано наказ ДСА України від 22 лютого 2021 року № 41/к та Апеляційного суду Закарпатської області від 22 лютого 2021 року за № 6.3.1.-2.
17.2. Поновлено ОСОБА_1 на посаді керівника апарату Апеляційного суду Закарпатської області з 24 лютого 2021 року.
17.3. Стягнуто з Апеляційного суду Закарпатської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у розмірі 203 523, 60 грн.
17.4. Стягнуто з ДСА України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.
18. Постановою Верховного Суду від 20 липня 2023 року рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року скасовано, а справу направлено до Закарпатського окружного адміністративного суду на новий судовий розгляд.
У вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що ДСА України наказом від 15 березня 2019 року № 257 оголошено конкурс на зайняття вакантних посад керівників апаратів, в тому числі Закарпатського апеляційного суду. Позивач взяла участь у вказаному конкурсі, фактично погодившись на зайняття вказаної посади у процедурі проходження відповідного конкурсу, а не в порядку переведення відповідно до частини п`ятої статті 22 та пункту 2 частини першої статті 41 Закону № 889-VIII, за результатами якого ОСОБА_1 зайняла друге місце.
Верховним Судом також зазначено, що судами попередніх інстанцій не встановлено обставин чи оскаржувала позивач в установленому законом порядку оголошення конкурсу або процедуру його проведення та чи за наслідками такого оскарження є відповідні рішення щодо результатів цього конкурсу були б скасовані.
Натомість із відповідними заявами про переведення до новоутвореного суду на рівнозначну посаду (керівника апарату Закарпатського апеляційного суду) без проведення конкурсу, а також заступника керівника апарату, позивач звернулась до ДСА України та голови Закарпатського апеляційного суду лише після неуспішного проходження у 2019 році конкурсу на посаду керівника апарату Закарпатського апеляційного суду.
Таким чином, Верховний Суд зазначив, що судами попередніх інстанцій не було з`ясовано чи були наявні в штаті Закарпатського апеляційного суду на момент подання позивачем заяв посади керівника апарату суду та заступника керівника апарату, або інші рівнозначні посади, а також чи були вони вакантними. Поза увагою судів попередніх інстанцій залишилися визначені частиною четвертою статті 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII) особливості призначення керівника апарату апеляційного суду та його заступника, зокрема таке призначення та звільнення з посади здійснюється Головою Державної судової адміністрації України за погодженням голови відповідного суду. 
20. Під час нового розгляду справи суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що на момент попередження про наступне вивільнення (05.10.2018), позивач відповідно до наказу ДСА України від 20 вересня 2018 року № 474 "Про забезпечення виконання Указу Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017" була призначена головою ліквідаційної комісії Апеляційного суду Закарпатської області і виконували ці обов`язки до моменту виключення її зі складу ліквідаційної комісії від 14 грудня 2020 року. Отже, попередження про наступне вивільнення позивачки (від 05.10.2018) реалізовано не було.
Перебуваючи на посаді голови ліквідаційної комісії, позивач погодилася із відповідними умовами праці та, реалізуючи План заходів з ліквідації апеляційних судів, затверджений наказом ДСА України від 20 вересня 2018 року № 474, виконувала, в тому числі, і обов`язки щодо вивільнення інших працівників ліквідованого суду, зокрема і шляхом переведення до новоутвореного суду (Закарпатського апеляційного суду).
Під час виконання обов`язків голови ліквідаційної комісії позивач отримувала заробітну плату, визначену згідно із посадовим окладом керівника апарату Апеляційного суду Закарпатської області, яку вона займала.
Наказом ДСА України від 15 березня 2019 року № 257 оголошено конкурс на зайняття вакантних посад керівників апаратів, в тому числі Закарпатського апеляційного суду.
Позивач взяла участь у вказаному конкурсі, фактично погодившись на зайняття вказаної посади у процедурі проходження відповідного конкурсу, а не в порядку переведення відповідно до частини п`ятої статті 22 та пункту 2 частини першої статті 41 Закону № 889-VIII. За результатами проведеного конкурсу та участі у цьому конкурсі позивач зайняла друге місце.
Результати конкурсу позивач не оскаржувала. Відомості про таке оскарження відсутні в матеріалах справи.
Після завершення конкурсу і оголошення переможця позивач подала заяву до ДСА України про переведення її без конкурсу на рівнозначну посаду (керівника апарату Закарпатського апеляційного суду), а згодом нею було подано заяву на ім`я голови Закарпатського апеляційного суду про погодження її призначення на посаду заступника керівника апарату Закарпатського апеляційного суду.
Водночас таке погодження від голови Закарпатського апеляційного суду позивач не отримала.
21. За результатами нового розгляду справи рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 січня 2024 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2024 року, в позові відмовлено.
22. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з приписів частини четвертої статті 155 Закону № 1402-VIII, якою врегульовано особливості призначення керівника апарату апеляційного суду та його заступника, які полягають у тому, що призначення та звільнення з посади здійснюється Головою Державної судової адміністрації України за погодженням голови відповідного суду.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що для переведення позивача необхідна наявність відповідного погодження голови такого суду.
Враховуючи відсутність відповідного погодження від голови Закарпатського апеляційного суду, а також участі у конкурсі на посаду керівника апарата, за результатами якого позивач зайняла друге місце, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
23. Зазначена позиція підтримана Восьмим апеляційним адміністративним судом, який за результатом апеляційного перегляду залишив рішення суду першої інстанції без змін.
IV. Касаційне оскарження 
24. Позивач подав касаційну скаргу з підстав, з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їхні рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити.
Так, автор скарги вказує на неврахування судами першої та апеляційної інстанцій висновків Верховного Суду щодо застосування статей 22 та 87 Закону № 889-VIII зі змінами відповідно до Закону № 117-IX, зокрема, у постановах від 26 травня 2021 року у справах № 140/90/20, № 260/261/20, від 17 червня 2021 року у справі № 240/455/20 та від 20 вересня 2021 року у справі № 340/221/20, а також висновки Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 08 грудня 2021 року у справі № 9901/348/19.
25. За наслідками автоматичного розподілу касаційну скаргу було передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Мартинюк Н. М., судді: Єресько Л. О., Жук А. В.
Верховний Суд ухвалою від 01 жовтня 2024 року відкрив касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 січня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2024 року у цій справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 328 КАС України.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді Мартинюк Н. М. у відпустці призначено повторний автоматичний розподіл цієї справи, за результатами якого ця справа передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Смокович М. І., судді: Єресько Л. О., Желєзний І. В.
26. Представники Закарпатського апеляційного суду та ДСА України подали відзиви на касаційну скаргу, в яких, наполягаючи на безпідставності останньої, просять залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
V. Релевантні джерела права й акти їхнього застосування
27. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
28. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
29. Відповідно до статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
30. Згідно з частиною четвертою статті 19 Закону № 1402-VIII підставами для утворення чи ліквідації суду є зміна визначеної цим Законом системи судоустрою, необхідність забезпечення доступності правосуддя, оптимізації видатків державного бюджету або зміна адміністративно-територіального устрою.
31. Приписами частини другої статті 26 Закону № 1402-VIII передбачено, що апеляційними судами з розгляду цивільних і кримінальних справ, а також справ про адміністративні правопорушення є апеляційні суди, які утворюються в апеляційних округах.
32. Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», серед іншого, ліквідовано Апеляційний суд Закарпатської області та постановлено утворити апеляційні суди в апеляційних округах, зокрема, і Закарпатський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Закарпатську область, з місцезнаходженням у місті Ужгороді.
33. Відповідно до частини шостої статті 147 Закону № 1402-VІІІ у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.
34. Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон № 889-VIII.
35. За змістом частини п`ятої статті 22 і пункту 2 частини першої статті 41 Закону № 889-VІІІ працевлаштування державного службовця у випадку реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації державного органу передбачає його переведення на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду в державному органі, якому передаються повноваження та функції такого органу. Переведення у такому випадку відбувається за рішенням суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець.
36. Згідно із пунктом першим частини першої статті 87 Закону № 889-VIII у редакції, чинній до 25 вересня 2019 року, підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення визначав скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідацію державного органу або реорганізацію державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі.
37. При цьому частина третя статті 87 Закону № 889-VIII у цій же редакції визначала, що процедура вивільнення державних службовців на підставі пункту 1 частини першої цієї статті визначається законодавством про працю. Звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті допускається лише у разі, якщо державного службовця не може бути переведено на іншу посаду відповідно до його кваліфікації або якщо він відмовляється від такого переведення.
38. Пункт перший частини першої статті 40 КЗпП України у редакції, чинній до 25 вересня 2019 року, визначав, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
39. В силу частини другої статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. 
40. Водночас частиною четвертою статті 40 КЗпП України у цій же редакції визначалося, що не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.
41. За приписами частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП України у цій же редакції про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
42. Згідно з частиною четвертою статті 22 Закону № 889-VIII особливості правового регулювання державної служби в системі правосуддя визначаються законодавством про судоустрій і статус суддів.
43. Відповідно до статті 150 Закону № 1402-VIII призначення на посади державних службовців, працівників, які виконують функції з обслуговування, оплата праці та соціальні гарантії працівників апаратів місцевих, апеляційних судів, вищих спеціалізованих судів, апарату Верховного Суду, секретаріатів Вищої ради правосуддя і Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Державної судової адміністрації України регулюються нормами законодавства про державну службу з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
44. Положеннями частини першої статті 155 Закону № 1402-VIII визначено, що організаційне забезпечення роботи суду здійснює його апарат, який очолює керівник апарату.
45. Відповідно до частини четвертої статті 155 Закону № 1402-VIII керівника апарату місцевого суду, його заступника призначає за погодженням голови відповідного суду на посаду та звільняє з посади начальник відповідного територіального управління Державної судової адміністрації України, а керівників апаратів апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду, Верховного Суду, їх заступників призначає за погодженням голови відповідного суду на посаду та звільняє з посади Голова Державної судової адміністрації України.
46. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 83 Закону № 889-VIII державна служба припиняється, зокрема за ініціативою суб`єкта призначення.
VI. Позиція Верховного Суду
47. Отже, Законом № 1401-VIII внесено зміни до Конституції України, зокрема, розділ XV «Перехідні положення» доповнено пунктом 16-1 відповідно до якого до впровадження нового адміністративно-територіального устрою України відповідно до змін до Конституції України щодо децентралізації влади, але не довше ніж до 31 грудня 2017 року, утворення, реорганізацію та ліквідацію судів здійснює Президент України на підставі та у порядку, що визначені законом.
48. На завершення формування уніфікованої системи судів в Україні в рамках судової реформи, Президентом України у грудні 2017 року були підписані такі Укази: Указ № 449/2017 «Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів»; Указ № 450/2017 «Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів»; Указ № 451/2017 «Про реорганізацію місцевих загальних судів»; Указ № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах»; Указ № 453/2017 «Про ліквідацію місцевих господарських судів та утворення окружних господарських судів»; Указ № 454/2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах»; Указ № 455/2017 «Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах».
49. Таким чином, Президент України Указом від 29 грудня 2017 року № 452/2017, серед інших, ліквідував Апеляційний суд Закарпатської області та постановив утворити апеляційні суди в апеляційних округах, зокрема, і Закарпатський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Закарпатську область, з місцезнаходженням у місті Ужгороді.
50. У справі, що розглядається, позивач обіймала посаду керівника апарату Апеляційного суду Закарпатської області.
51. З аналізу наведених правових норм висновується, що особливості правового регулювання державної служби в системі правосуддя визначаються законодавством про судоустрій і статус суддів.
52. Відповідно до частини шостої статті 147 Закону № 1402-VІІІ у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.
53. Повідомлення про початок роботи Закарпатського апеляційного суду оприлюднено в газеті Голос України 03 жовтня 2018 року № 185 (6940). 
54. Таким чином, починаючи з 03 жовтня 2018 року Закарпатський апеляційний суд розпочав свою роботу, натомість Апеляційний суд Закарпатської області припинив здійснювати правосуддя.
55. Водночас кінцевим етапом у процедурі ліквідації юридичної особи є внесення державним реєстратором до ЄДР даних про проведення реєстрації припинення юридичної особи, про що видає ліквідатору (голові ліквідаційної комісії) повідомлення про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи (стаття 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-IV).
56. У випадку, який склався у цій справі, відбулося публічне правонаступництво, оскільки функції Апеляційного суду Закарпатської області щодо розгляду цивільних і кримінальних справ, а також справ про адміністративні правопорушення, в порядку апеляційного провадження, перейшли до Закарпатського апеляційного суду та доступ до правосуддя не змінився.
57. Водночас питання працевлаштування працівників пов`язане із фактом ліквідації юридичної особи і не пов`язане із публічним правонаступництвом, тобто реалізацією її компетенції.
58. За обставинами цієї справи, позивач входила до складу ліквідаційної комісії, у процедурі ліквідації державного органу, що мала триваючий характер та протягом часу якої було суттєво змінено процедуру вивільнення державних службовців у зв`язку із ліквідацією державного органу.
59. Процедура вивільнення державних службовців у зв`язку із ліквідацією державного органу врегульовувалася частиною п`ятою статті 22, пунктом 2 частини першої статті 41, статтями 83 та 87 Законом № 889-VIII (у редакції, чинній станом на початок процедури ліквідації Апеляційного суду Закарпатської області).
60. Аналіз положень норм статті 87 Закону № 889-VIII, статей 40 та 49-2 КЗпП України у редакції, чинній до 25 вересня 2019 року, дає підстави для висновку, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.
61. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема у постановах Верховного Суду від 25 липня 2019 року у справі № 807/3588/14, від 27 травня 2020 року у справі № 813/1715/16, від 31 березня 2020 року у справі № 826/6148/16, від 11 червня 2020 року у справі № 826/19187/16, від 09 жовтня 2019 року у справі № 821/595/16, від 03 червня 2021 року у справі № 420/3536/19, від 17 червня 2021 року у справі № 240/455/20, від 06 липня 2021 року у справі № 640/3456/20, від 06 липня 2021 року у справі № 640/1627/20, від 16 вересня 2021 року у справі № 440/413/20.
62. Повертаючись до обставин цієї справи, на момент попередження про наступне вивільнення від 05 жовтня 2018 року позивач відповідно до наказу ДСА України від 20 вересня 2018 року № 474 «Про забезпечення виконання Указу Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017» була призначена головою ліквідаційної комісії Апеляційного суду Закарпатської області і виконували ці обов`язки до моменту виключення її зі складу ліквідаційної комісії від 14 грудня 2020 року. Отже, попередження про наступне вивільнення позивача від 05 жовтня 2018 року реалізовано не було.
63. Перебуваючи на посаді голови ліквідаційної комісії, ОСОБА_1 погодилася із відповідними умовами праці та реалізуючи План заходів з ліквідації апеляційних судів, затверджений наказом ДСА України від 20 вересня 2018 року № 474, виконувала, в тому числі, і обов`язки щодо вивільнення працівників ліквідованого суду, зокрема і шляхом переведення до новоутвореного суду (Закарпатського апеляційного суду).
64. 15 березня 2019 року ДСА України наказом № 257 оголошено конкурс на зайняття вакантних посад керівників апаратів, в тому числі Закарпатського апеляційного суду.
65. ОСОБА_1 взяла участь у вказаному конкурсі, тобто фактично погодилася на зайняття вказаної посади у процедурі проходження відповідного конкурсу, а не в порядку переведення відповідно до частини п`ятої статті 22 і пункту 2 частини першої статті 41 Закону № 889-VIII. За результатами участі у цьому конкурсі ОСОБА_1 зайняла друге місце.
66. В подальшому ОСОБА_1 подала 16 серпня 2019 року та 19 серпня 2019 року заяви на ім`я голови ДСА України про переведення на рівнозначну посаду керівника апарату суду Закарпатського апеляційного суду, а також 02 вересня 2019 року заяву на ім`я голови Закарпатського апеляційного суду про погодження призначення її на посаду заступника керівника апарату Закарпатського апеляційного суду.
67. Варто зауважити, що вказані заяви позивач подала після участі у конкурсі, за результатами якого вона не посіла перше місце, що цілком свідчить про існування переможця конкурсу на вказану посаду та, як наслідок, відповідного погодження голови Закарпатського апеляційного суду.
Тобто із відповідними заявами про переведення її до новоутвореного суду на рівнозначну посаду (керівника апарату Закарпатського апеляційного суду) без проведення конкурсу, а також заступника керівника апарату, позивачка звернулася до ДСА України та голови Закарпатського апеляційного суду лише після неуспішного проходження у 2019 році конкурсу на посаду керівника апарату Закарпатського апеляційного суду.
68. Як уже зазначалось, відповідно до частини першої статті 155 Закону № 1402-VIII організаційне забезпечення роботи суду здійснює його апарат, який очолює керівник апарату.
В силу частини четвертої статті 155 Закону № 1402-VIII керівника апарату місцевого суду, його заступника призначає за погодженням голови відповідного суду на посаду та звільняє з посади начальник відповідного територіального управління ДСА України, а керівників апаратів апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду, Верховного Суду, їх заступників призначає за погодженням голови відповідного суду на посаду та звільняє з посади Голова ДСА України.
69. Наказом т.в.о. голови ДСА України від 14 грудня 2020 року № 538 «Про внесення змін до наказу ДСА України від 20 вересня 2018 року № 474» ОСОБА_1 виключено зі складу ліквідаційної комісії Апеляційного суду Закарпатської області у зв`язку із чим 21 січня 2021 року їй вручено попередження про наступне вивільнення з огляду на ліквідацію суду.
70. Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи» від 14 січня 2020 року № 440-IX, частину третю статті 87 доповнено новим абзацом першим такого змісту: "3. Суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Суб`єкт призначення або керівник державної служби може пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності). При цьому не застосовуються положення законодавства про працю щодо обов`язку суб`єкта призначення отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на звільнення".
71. При цьому вжите у частині третій статті 87 Закону № 889-VIII слово «може», означає, що на суб`єкта призначення або керівника державної служби не покладається обов`язок з працевлаштування працівників, що вивільняються. Вирішення питання пропонувати державному службовцю вакантну посаду чи ні законодавець залишив на розсуд суб`єкта призначення.
72. Аналогічна правова позиція щодо розуміння/тлумачення частини третьої статті 87 Закону № 889-VIII, у редакції, яка діяла станом на момент звільнення позивача у цій справі, міститься у постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 640/11024/20.
73. Незважаючи на відсутність обов`язку (відповідно до норм закону, що діяли на час звільнення позивача), ДСА України запропоновано позивачу ряд вакантних посад як у Закарпатського апеляційного суду, так і в органах і установах системи правосуддя на території міста Ужгорода (за місцем проживання позивачки) та в інших містах України на посади, які не потребували письмової згоди голови відповідного суду. Водночас згоди позивач на зайняття однієї з таких посад не надавала.
74. З урахуванням обставин цієї справи, Верховний Суд вважає правильними висновки судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову.
75. Варто зазначити, що застосування правових позицій Верховного Суду має здійснюватися на підставі ретельної оцінки обставин справи. Висновки ж Верховного Суду, викладені у постановах від 26 травня 2021 року у справах № 140/90/20, № 260/261/20, від 20 вересня 2021 року у справі № 340/221/20 та від 08 грудня 2021 року у справі № 9901/348/19, на які посилається автор касаційної скарги, не є релевантними для обставин справи, що розглядається, а тому не підлягають застосуванню.
76. З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
77. Доводи ж касаційної скарги не спростовують висновки судів попередніх інстанцій і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.
78. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
VII. Судові витрати
79. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 січня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2024 року у справі № 260/953/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий М. І. Смокович 
Судді Л. О. Єресько
О. В. Кашпур