Справа № 344/10176/26 
Провадження № 3/344/2562/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2026 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Тринчук В.В., розглянувши справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП: суду не відомий за ч.5 ст.126 та ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 
В С Т А Н О В И В: 
ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом будучи особою, яка не має права керування транспортними засобами та будучи особою, яку протягом року піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Вказані адміністративні правопорушення вчинено за наступних обставин. 
Так, 20.05.2026 року о 01 годині 25 хвилин, по вулиці Вовчинецька, 185 у місті Івано-Франківськ, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи особою, яка не має права керування транспортними засобами відповідної категорії, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, повторно протягом року. 
Своїми діями, ОСОБА_1 порушив п.2.1.а «Правил дорожнього руху» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Окрім того, 20.05.2026 року о 01 годині 25 хвилин, по вулиці Вовчинецька, 185 у місті Івано-Франківськ, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», результат огляду становить 1,46% проміле алкоголю у крові із результатом водій ОСОБА_1 згідний. Водія ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом шляхом паркування транспортного засобу. Правопорушення вчинено повторно протягом року.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду даних справ у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду не подав. 
При цьому суд зазначає, що ОСОБА_1 відомо про те, що на розгляді в Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області перебувають справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 та ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що свідчать відповідні записи у графі протоколів серії ЕПР1 № 670433 від 20.05.2026 року та серії ЕПР1 №670437 від 20.05.2026 року із наявним власноручним підписом ОСОБА_1 . Окрім того, ОСОБА_1 повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, шляхом направлення на зазначений у протоколі номер телефону смс-повідомлень, а також розміщенням на офіційному сайті судової влади оголошення про виклик ОСОБА_1 у судове засідання, у яких міститься інформація щодо розгляду даних адміністративних справ. Таким чином, судом вжито всіх достатніх та необхідних заходів для забезпечення участі останнього у розгляді справ про адміністративне правопорушення та дачі ним з даного приводу відповідних пояснень, однак ОСОБА_1 своїм правом не скористався та у судове засідання не з`явився.
Суд звертає увагу, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 126 та 130 КУпАП, у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. На суд покладено обов`язок повідомити таку особу про час та місце судового розгляду, що судом і було зроблено. 
Так, рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Крім цього, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні, від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, а тому, враховуючи вищевказане, принцип невідворотності, який передбачає неминучість настання адміністративної відповідальності для особи, яка вчинила адміністративний проступок, оскільки адміністративний проступок, на який не відреагувала держава, заподіює правопорядку серйозної шкоди, а безкарність правопорушника буде заохочувати його на вчинення нових проступків і буде подавати негативний приклад іншим нестійким особам. За вказаних обставин, суд враховуючи принцип передбачений ст. 28 КПК України, щодо розумності строків та відповідно до ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі матеріалах. 
Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст.252 КУпАП.
Так, в протоколах, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (далі - Інструкція), в графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеного у ч.5 ст.126 та ч.2 ст.130 КУпАП, за якими складено протоколи.
Зазначені вище протоколи про адміністративне правопорушення складені уповноваженою на те особою, із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, протоколи підписані уповноваженою особою. Матеріали провадження також не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколів про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.
Так, ч.2 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Ч.5 ст.126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Так, ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ч.2 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила дорожнього руху та є обов`язковими для виконання.
Відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. 
Дослідивши матеріали справ та перевіривши наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення у діях особи, щодо якої складено протоколи, надавши оцінку наявним у матеріалах справ доказам, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.5 ст.126 та ч.2 ст.130 КУпАП, повністю доведена:
- даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №670437 від 20.05.2026 року, відповідно до якого ОСОБА_1 за обставин, що зазначені у протоколі повторно, протягом року, керував транспортним засобом, будучи особою, яка не має права керування транспортними засобами;
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7224884 від 20.05.2026 року, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за порушення ним п.2.1.ґ ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, зокрема за керування транспортним засобом без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса;
- витягом із інформаційно-пошукової системи «АРМОР» та довідкою інспектора відділу АП про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05.04.2026 року керував транспортним засобом не маючи права керування транспортними засобами, про що була винесена постанова серії ЕНА №6968736 за ч.2 ст.126 КУпАП та на останнього накладено стягнення у виді штрафу, якою підтверджено, що ОСОБА_1 є особою, яку протягом року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП;
- довідкою інспектора ВАП УПП в Івано-Франківській області ДПП про те, що згідно інформаційного порталу Національної поліції України, посвідчення водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 21.05.2026 року не видавалось;
- даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 670433 від 20.05.2026 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 за обставин, які зазначені у протоколі керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а саме 1.46 % проміле алкоголю у крові та погодився із вказаним результатом; 
- результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою «Аlсotest 6810» прилад ARBH – 0664, тест №2224, відповідно до якого ОСОБА_1 20.05.2026 року, станом на 01 годину 33 хвилини перебував у стані алкогольного сп`яніння, а саме 1.46% проміле алкоголю у крові із наявним власноручним підписом ОСОБА_1 у відповідній графі; 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою «Аlсotest Drager 6810, ARBH – 0664», у зв`язку із виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів результат вказаного тесту позитивний – 1.46 % проміле алкоголю у крові, де у відповідній графі акту «З результатом згоден» наявний власноручний підпис ОСОБА_1 ; 
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Аlсotest Drager 6810, ARBH – 0664», результат якого є позитивним, а саме 1.46, % проміле алкоголю у крові та направлявся у медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 такий огляд не проходив;
- довідкою інспектора ВАП про те, що на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рішенням Івано-Франківського міського суду від 22.04.2026 року, справа №344/7039/26 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, якою підтверджено, що ОСОБА_1 є особою, яку протягом року піддано адміністративному стягнення за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП;
- копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, відповідно до якого зазначений засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ та яким підтверджується коректність зазначеного у протоколі результату проміле алкоголю у крові;
- долученими до матеріалів справ оптичними дисками з відеозаписами, які переглянуто під час розгляду справи та якими підтверджуються обставини, що викладені у протоколах про дані адміністративні правопорушення, а саме нагрудною відеокамерою інспектора патрульної поліції зафіксовано виявлення працівниками поліції факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом без права керування транспортними засобами відповідної категорії, а саме останній не отримував посвідчення водія відповідної категорії та 05.04.2026 року щодо нього було винесено постанову за ч.2 ст.126 КУпАП. Окрім того, зафіксовано виявлення працівником поліції у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, роз`яснення водієві необхідності проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки чи у спеціалізованому медичному закладі, згоду ОСОБА_1 на проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу. Нагрудною відеокамерою інспектора патрульної поліції зафіксовано процедуру проведення огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, результат якого становив 1.46% проміле алкоголю у крові та беззаперечну згоду ОСОБА_1 із результатами проведенного огляду. Після чого працівники полції перейшли до складання протоколів про адміністративні правопорушення та оформлення матеріалів. Згодом водія ОСОБА_1 ознайомлено із протоколами та іншими матеріалами. Вказані відеозаписи також підтверджують законність і послідовність дій працівників поліції на місці складання протоколів.
Таким чином дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.5 ст.126 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортними засобами та за ч.2 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння особою, яку протягом року піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.
Суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Керуючись ст. 33, 35 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
А тому враховуючи вищенаведене, а також характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених адміністративних правопорушень, з метою виконання вимог ст.1 КУпАП суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення передбачене санкцією ч.5 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом без оплатного вилучення транспортного засобу та із врахуванням ч.2 ст.36 КУпАП. 
Відповідно до статті 40 -1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі, передбаченому ЗУ «Про судовий збір».
На підставі викладеного та керуючись ч. 5 ст. 126, ч.2 ст.130 ст.ст. 36, 40-1, 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд - 
П О С Т А Н О В И В :
Об`єднати в одне провадження справу єдиний унікальний номер 344/10176/26, провадження справи номер 3/344/2562/26 та справу єдиний унікальний номер 344/10174/26, провадження справи номер 3/344/2560/26.
Об`єднаним справам присвоїти єдиний унікальний номер 344/10176/26, провадження справи номер 3/344/2562/26.
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126 КУпАП та ч.2 ст. 130 КУпАП. 
Із врахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу. 
Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень, 60 копійок.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги. 
Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Роз`яснити, що відповідно до вимог ст.ст.307, 308 КУпАП, штраф може бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення згаданого вище строку, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу. У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя В.В.Тринчук