Справа № 161/4754/26 
Провадження № 2/161/3667/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2026 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого-судді Олексюка А.В.,
за участі секретаря судових засідань – Опальчук А.А.,
відповідача – ОСОБА_1 ,
розглянувши в судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -
В С Т А Н О В И В: 
Представник позивача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що між АТ «СК «АРКС» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 257750Га3б, предметом якого є автомобіль Mazda CX-5 (д.н. НОМЕР_1 ).
23.12.2023 року відбулась ДТП за участю застрахованого автомобіля Mazda CX-5 та автомобіля Mitsubishi Outlander (д.н. НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.01.2024 у справі № 161/504/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Виконуючи свої зобов`язання, позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування, загальний розмір якого склав 358 276,50 грн.
Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «Еталон» за полісом № ЕР215289556 із лімітом відповідальності за шкоду майну в розмірі 160 000,00 грн. Вказана страхова компанія виплатила позивачу суму в межах ліміту — 160 000,00 грн.
Вказує, що різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою в розмірі 198 276,50 грн зобов`язаний відшкодувати відповідач, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача завданні збитки в розмірі 198 276,50 грн та витрати на сплату судового збору в розмірі 2 662,40 грн.
Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.03.2026 відкрито провадження у справі 
Відповідач ОСОБА_1 позов визнав, просив повернути 50% судового збору.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити.
Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 257750Га3б.Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Mazda; CX-5; НОМЕР_1 .
У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.
23.12.2023 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Mazda; CX-5; НОМЕР_1 та транспортного засобу Mitsubishi Outlander; НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .
Відповідно до постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 січня 2024 року по справі № 161/504/24 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
На підставі страхового акту № ARX4012447 АТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 358 276,50 грн.
Оскільки, цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована за полісом обов`язкового страхування № ЕР215289556 у ПрАТ "СК "Еталон", то останньою було здійснено виплату страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 160 000,00 грн.
Відповідно до полісу обов`язкового страхування № ЕР215289556 ліміт за шкоду, завдану майну складає 160 000,00 грн. 
Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до п.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Порядок відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки встановлено статтею 1188 ЦК України, відповідно до положень частини першої якої шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Спеціальним законом, що встановлює обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV(надалі Закон).
Відповідно до статей 3,5 Закону метою такого страхування є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Статтею 6 вказаного Закону визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого.
Настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого (статті 9, 22- 31, 35, 36 Закону).
Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.
Відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 29 цього Закону визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Згідно до роз`яснень викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).
Таким чином, різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, повинна сплачувати особа, з вини якої настав страховий випадок, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Оскільки фактичний розмір збитків становить 358 276,50 грн, а ПрАТ «СК «Еталон» компенсувало граничний ліміт за полісом у розмірі 160 000,00 грн, сума, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «СК «АРКС», становить: 198 276,50 грн. (358 276,50 – 160 000,00).
За положеннями ст.76, частин 1, 2 ст.77, ч. 2 ст.78 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За змістом частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, доводяться наявними у справі доказами, а також враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, вказане визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. У зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 1 331,20 грн. Інша половина судового збору в розмірі 1 331,20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на загальних підставах ст. 141 ЦПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 993, 1166, 1188 ЦК України, ст. ст. 2, 13, 15, 16, 76-78, 81, 141, 223, 263, 265, 280, 282 ЦПК України, -
У Х В А Л И В :
Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди – задовольнити
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" завданні збитки в розмірі 198 276 (сто дев`яносто вісім тисяч двісті сімдесят шість) гривень 50 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Повернути Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "АРКС" 50% судового збору, сплаченого при подачі позову в розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи:
Позивач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС", код ЄДРПОУ 20474912, адреса: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повне судове рішення складено 05.06.2026.

Суддя Луцького міськрайонного суду  А.В. Олексюк