ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" червня 2026 р. справа № 300/9356/25
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Микитюка Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - відповідач, Головне управління, ГУ ПФУ у Волинській області), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 092850031893 від 03.12.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити пенсію за віком з 20.12.2025, зарахувавши до стажу роботи періоди роботи в російській федерації (з 11.04.1994 по 25.06.2009, з 14.09.2009 по 11.01.2011) та здійснити нарахування пенсії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, досягнувши віку 65 років та маючи необхідний страховий стаж відповідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при досягненні 65 років - від 15 до 22 років, одержав право на пенсію за віком. Трудовий стаж підтверджується записами в трудовій книжці. Однак, рішенням №092850031893 від 03.12.2025 відповідач відмовив в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного трудового стажу, оскільки стаж станом на 03.12.2025 становив 6 років 2 місяць 9 днів, при необхідному 27 років. До страхового стажу не зараховано періоди роботи з 11.04.1994 по 25.06.2009, з 14.09.2009 по 11.01.2011, оскільки зарахування до страхового стажу періодів роботи після 01.01.1992 за межами України у республіках колишнього Союзу РСР, з якими не укладено міжнародні угоди, чинним законодавством не передбачено. Позивач вважає таке рішення протиправним.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду 30.12.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.19-20).
В поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача ГУ ПФУ у Волинській області позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні, оскільки рішення про відмову у призначенні пенсії за віком прийняте правомірно, у зв`язку із відсутністю необхідного стажу. Страховий стаж особи становить 6 років 2 місяці 9 днів, до страхового стажу не зараховано періоди роботи в російській федерації з 11.04.1994 по 25.06.2009, та з 14.09.2009 по 11.01.2011 у зв`язку із у зв`язку з виходом її з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року (а.с.23-27).
В подальшому згідно розпорядження керівника апарату суду від 07.04.2026 №820, відповідно до підпункту 2.3.43 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу призначено повторний автоматизований розподіл вказаної судової справи.
В порядку, встановленому статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України визначено головуючого суддю по даній справі.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2026, справу призначено головуючому судді Микитюку Р.В. 
Ухвалою суду від 13.04.2025 прийнято до провадження адміністративну справу №300/9356/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій. Розгляд адміністративної справи №300/9356/25 розпочато спочатку (а.с.30-31).
Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.
ОСОБА_1 26.11.2025 звернувся до територіального управління ПФУ про призначення пенсії за віком.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області за №092850031893 від 03.12.2025 відмовлено у призначенні пенсії по віку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно статті 26 Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV), у зв`язку відсутністю необхідного страхового стажу не менше 27 років. Страховий стаж становить 6 років 2 місяць 9 днів. До страхового стажу не зараховано періоди роботи за записами в трудовій книжці та згідно довідок №25/06-09 від 25.06.2009 - з 11.04.1994 по 25.06.2009, №11/01/11-14 від 11.01.2011 - з 14.09.2009 по 11.01.2011 на території російської федерації, оскільки з 01.01.2023 РФ припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. До страхового стажу зараховано лише періоди роботи на території РФ по 31.12.1991 (а.с.7-8).
Відповідачем на підставі заяви позивача від 26.11.2025, номер ПС: 092850031893, за формою РС-право здійснено обчислення стажу за алгоритмом розрахунку "пенсія за віком":
- 01.09.1976 – 25.07.1978: навчання у вищих/середніх НЗ, стаж на право: 1 рік 10 місяці 25 днів;
- 01.01.1999 – 30.04.2000: трудова діяльність: 1 рік 4 місяці 0 днів;
- 01.06.2005 – 30.09.2006: трудова діяльність: 1 рік 4 місяці 0 днів;
- 01.06.2007 – 30.06.2007: трудова діяльність: 0 років 1 місяць 0 днів;
- 18.07.2019 – 04.01.2021: трудова діяльність: 1 років 6 місяці 14 днів,
всього: 6 років 2 місяці 14 днів (а.с.9).
Позивач вважає рішення за №092850031893 від 03.12.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком протиправним, тому звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. 
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.
Згідно з частиною третьою статті 23 Загальної декларації прав людини, пунктом 4 частини 1 Європейської Соціальної хартії та частини 3 статті 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг, врегульовано Законом України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).
В розумінні статті 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Положеннями частини першої статті 9 Закону № 1058-IV, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до частини 3 статті 26 Закону №1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу:
з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 15 до 22 років.
Як встановлено судом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 2025 році досяг віку 65 років.
Відтак, необхідний стаж для призначення пенсії за віком при досягненні 65 років, складає від 15 до 22 років, а не 27 років як стверджує відповідач у рішенні про відмові у призначенні пенсії.
Згідно із частиною першою статті 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 4 вищезазначеної статті Закону №1058 передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок №637).
Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Виходячи з наведеної норми вказаного Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, застосовуються, в тому числі, у разі відсутності в трудовій книжці необхідних відомостей про роботу.
Згідно пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. У разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно із частиною 4 статті 26 Закону 1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку.
Таким чином, з викладених правових норм вбачається, що основним документом, який підтверджує наявність у особи відповідного стажу роботи, є трудова книжка, а за відсутності записів в ній - уточнюючі первинні документи.
Рішенням головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №92850031893 від 03.12.2025 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.
За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано: період роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 в російські федерації з 11.04.1994 по 25.06.2009, та з 14.09.2009 по 11.01.2011 у зв`язку із у зв`язку з виходом її з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року. Стаж на території даної держави враховано по 31.12.1991. Зазначено що, страховий позивача становить 6 років 2 місяці 14 днів.
Частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV визначено, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини другої статті 4 Закону №1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Відповідно до статті 6 Угоди про гарантії прав громадян-учасниць Співдружності незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, для встановлення права на пенсію громадянам враховують трудовий стаж, набутий на території колишнього СРСР до 13.03.1992.
Відповідно до статті 1 Угоди пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Статтею 5 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 встановлено, що вона розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.
Тобто, дія вказаної Угоди розповсюджувалася на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.
Стаття 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення передбачає, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Згідно з абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Обов`язок реєстрації в системі обов`язкового пенсійного страхування іноземних громадян і осіб без громадянства, та, відповідно, сплати за них страхових внесків на фінансування страхової частини трудової пенсії в бюджет Пенсійного фонду російської федерації виник з 01 січня 2012 року.
При цьому, суд зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення" прийнято рішення про вихід України з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.
Положення цієї Угоди були чинними на момент роботи позивача у спірних періодах. Дія цієї Угоди припинена згідно з постановою Кабінету Міністрів України №639 від 24.06.2023.
Як вже зазначалось судом вище порядок підтвердження стажу регламентовано у статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", яка визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до пунктів 1-3 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з пунктами 17-18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
З аналізу наведених правових норм видно, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Однак, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.
Як видно з матеріалів справи, факт роботи позивача підтверджується записами за №1-5 у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , у період:
- з 11.04.1994 по 25.06.2009 робота в Закритому акціонерному товаристві "Като", 
- з 14.09.2009 по 11.01.2011 робота в Товаристві з обмеженою відповідальністю "ДВ Транзит" (а.с.10-11).
Записи у трудовій книжці є чіткими та містять записи про прийом на роботу, запис про звільнення та посилання на накази.
Крім того, ОСОБА_2 на підтвердження роботи в РФ та отримання заробітної плати в російській федерації надав довідку видану ЗАТ "Като" від 25.06.2009 за №25/06-9, та довідки видану ТЗВ "ДВ Транзит" від 11.01.2011 за №11/01/11-14, та від 11.01.2011 №б/н (а.с.12-14).
Суд зазначає, що покликання пенсійного органу на відсутність будь-яких двосторонніх угод між Україною та російською федерацією щодо пенсійного забезпечення є необґрунтованими і безпідставними, оскільки Угода про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року була чинна як для України, так і для росії в спірні періоди роботи позивача, а тому такі обставини як повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України та військова агресія по відношенню до громадян України, не може бути підставою для відмови пенсійним органом у врахуванні стажу позивача за періоди роботи на території росії, які мали місце до вказаних подій.
Суд звертає увагу на те, що право позивача на призначення пенсії не пов`язується з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин з однією з держав-учасниць Угоди.
Таким чином, суд висновує, що роботу позивача у період з 11.04.1994 по 25.06.2009 робота в Закритому акціонерному товаристві "Като", та з 14.09.2009 по 11.01.2011 роботу в Товаристві з обмеженою відповідальністю "ДВ Транзит", необхідно зарахувати до загального трудового стажу позивача.
Відтак, суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №092850031893 від 03.12.2025 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного трудового стажу є протиправним та таким що підлягає скасуванню.
При цьому суд констатує, що позивачу враховано до страхового стажу - 6 років 2 місяці 10 днів, додавши загальну тривалість періодів роботи позивача, які підлягають зарахуванню до страхового стажу за період роботи в російській федерації з 11.04.1994 по 25.06.2009, та з 14.09.2009 по 11.01.2011 - 16 років 6 місяців 14 днів, то загальний страховий стаж заявника складе більше 22 років і такий є достатнім для призначення позивачу пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
У справі, яка розглядається суд встановив, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ у Волинській області, рішенням якого позивачу відмовлено в призначенні пенсії.
Тож, дії зобов`язального характеру щодо зарахування до страхового стажу періодів роботи та призначення пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення пенсії, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ у Волинській області.
Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 07.05.2024 у справі №460/38580/22 та 24.05.2024 №460/17257/23.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Як вже зазначалось судом вище, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 2 статті 9 КАС України).
Враховуючи вищевикладене, застосовуючи механізм захисту порушеного права та його ефективного відновлення, керуючись повноваженнями, наданими частиною 2 статті 9, частинами 2, 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, та з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає, що необхідно зобов`язати відповідача зарахувати до загального трудового стажу періоди його роботи на території російської федерації: з 11.04.1994 по 25.06.2009, та з 14.09.2009 по 11.01.2011, відповідності до за записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити пенсію за віком з 20.12.2025 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Підсумовуючи свої висновки, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю.
Розподіляючи між сторонами судові витрати суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Таким чином, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, позивач, згідно з квитанцією № 1.454490219.1 від 19.12.2025 підтвердив сплату судового збору на суму 1 211,20 гривень за подання даного адміністративного позову, суд робить висновок про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір.
Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.
На підставі статті 1291, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:
позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (код ЄДРПОУ 13358826, вул. Кравчука, 22В, м. Луцьк, Волинська область, 43026) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області за № 092850031893 від 03.12.2025 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (код ЄДРПОУ 13358826, вул. Кравчука, 22В, м. Луцьк, Волинська область, 43026) зарахувати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до загального трудового стажу періоди його роботи на території російської федерації за періоди з 11.04.1994 по 25.06.2009, та з 14.09.2009 по 11.01.2011, відповідності до за записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , та призначити йому пенсію за віком з 20.12.2025, відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (код ЄДРПОУ 13358826, вул. Кравчука, 22В, м. Луцьк, Волинська область, 43026) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять гривень) 20 копійок. 
Відповідачу рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя  /підпис/  Микитюк Р.В.