Справа № 944/461/26 Головуючий у 1 інстанції: Кондратьєва Н.А. 
Провадження № 33/811/428/26 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,
при секретарі Радзевич Н.С.,

з участю прокурора Куцака А.
представника - адвоката Пільгуя О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові у режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 23 лютого 2026 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 23 лютого 2026 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , командира взводу - викладача 1 навчальної роти НОМЕР_1 навчального батальйону військової частини НОМЕР_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 665 грн 60 коп. судового збору. 
Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він будучи військовою службовою особою - т.в.о. командира 1 навчальної роти 3 навчального батальйону військової частини НОМЕР_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 16, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.20 Розділу ІІ «Інструкції з надання доповідей і донесень при події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх обліку у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту», внаслідок недбалого ставлення до виконання обов`язків військової служби, у період з 13.05.2024 року по 05.06.2024 року не вніс пропозиції щодо накладення дисциплінарних стягнень за порушення військової дисципліни, скоєні підлеглими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не склав протоколи про військове адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-20 КУпАП, внаслідок чого останнім безпідставно виплачено премію за травень 2024 року в розмірі 24 803,02 грн та не притягнуто до адміністартивної відповідальності.
Датою вчинення правопорушення є період 13.05.2024 - 05.06.2024 року.
Датою виявлення вказаного адміністративного правопорушення є 19.01.2026 року, тобто день винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження №42025142400000062 від 01.07.2025 року.
Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою судді Панченко Є.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт звертає увагу, що заступник командира батальйону з психологічної підтримки персоналу майор ОСОБА_4 повідомив його, що в 1 навчальній роті зафіксовано факт вживання військовослужбовцями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 алкогольних напоїв та наказав йому по прибуттю до місця дислокації частини здійснити супровід вказаних осіб до закладу охорони здоров`я з метою проходження ними огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та в подальшому в усному порядку доповісти про результати огляду. При цьому, ОСОБА_1 звертає увагу, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на той момент уже закінчили проходження базової загальновійськової підготовки та чекали направлення до військових частин для подальшого несення військової служби, а станом на 13.05.2024 вони перебували в розпорядженні командира роти.
Стверджує, що вказаний факт був відомий командирам військової частини НОМЕР_3 всіх рівнів, в том числі співробітникам Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону.
Вказує, що саме ОСОБА_4 самостійно виявив факт порушення військової дисципліни.
Звертає увагу, що протокол допиту свідка ОСОБА_4 від 23.01.2026, на який покликається як на доказ суддя суду першої інстанції, та з якого вбачається, що про перебування військовослужбовців військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння 13.05.2024 року йому відомо не було, про даний факт у 2024 році йому ніхто не повідомляв, не може вважатись належним, допустимим та достовірним доказом його винуватості у інкримінованому правопорушенні з огляду на те, що такий був відсутній у матеріалах адміністративної справи станом на день ознайомлення його з матеріалами справи в приміщенні суду.
На думку апелянта, виходячи з того, що протокол допиту свідка датований 23 січня 2026 року, а адміністративні матеріали та протокол про адміністративне правопорушення № 1 також складені 23 січня 2026 року, залишаються незрозумілими причини його відсутності в матеріалах справи в суді.
Вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки механізму направлення військовослужбовців на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Акцентує увагу, що направлення № 636 від 13.05.2024 на визначення стану алкогольного (наркотичного) сп`яніння. солдата ОСОБА_2 та направлення № 637 від 13.05.2024 на визначення стану алкогольного (наркотичного) сп`яніння солдата ОСОБА_3 видані за підписом командира військової частини НОМЕР_4 . Окрім йього, враховуючи займану ним посаду станом на 13.05.2024, він не міг отримати вказані направлення безпосередньо від командира військової частини НОМЕР_2 , їх не було і не могло бути в його розпорядженні як командира взводу, а тому вони були отримані ним від майора ОСОБА_4 , що вкотре підтверджує факт самостійного виявлення ним та обізнаності з порушенням військової дисципліни ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Повідомляє також, що прибувши із закладу охорони здоров`я до місця дислокації частини, він в усному порядку доповів ОСОБА_4 про результати огляду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на стан алкогольного сп`яніння та передав йому відповідні документи і висновки, складені за результатами огляду цих осіб, що повною мірою узгоджується із згаданим у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 3) пунктом 20 Розділу ІІ «Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту», затвердженої наказом МО України № 604 від 29.11.2018, згідно з якою командири (начальники) підрозділів військових частин щодня усно доповідають своїм безпосереднім командирам (начальникам) про всі порушення військової дисципліни, скоєні підлеглими, та вносять пропозиції щодо накладення на них дисциплінарних стягнень.
Апелянт покликається на наказ командира військової частини НОМЕР_3 № 10-АД від 17.01.2022 про затвердження та введення в дію Інструкцію зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення у військовій частині НОМЕР_5 та підпорядкованих підрозділів, згідно з яким відповідальним за оформлення матеріалів і справ про військові адміністративні правопорушення призначено заступників командирів батальйонів з морально-психологічного забезпечення, заступника начальника школи з морально-психологічного забезпечення школи загальновійськової підготовки, а на час ї відсутності на осіб, які виконують їх обов`язки. А відтак, зважаючи, що майор ОСОБА_4 займає посаду заступника командира батальйону з психологічної підтримки персоналу, то саме на нього наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 10-АД (від 17.01.2022 покладена відповідальність з оформлення матеріалів і справ про військові адміністративні правопорушення. 
З приводу акту, складеного за результатами службового розслідування за фактом відсутності записів про складання протоколів за перебування на військовій службі у стані алкогольного сп`яніння і притягнення військовослужбовців до дисциплінарної відповідальності та депреміювання у військовій частині НОМЕР_2 , ОСОБА_1 зауважує, що жодних пояснень у телефонному режимі майору ОСОБА_5 він не надавав, що опосередковано підтверджується тим, що у бланку його пояснень вказано мобільний номер телефону НОМЕР_6 , який не належить йому та до якого він не має жодного відношення, номер його телефону в поясненнях не зазначений взагалі. Зауважує, що опис подій у бланку пояснень частково викладено від імені третьої особи.
Звертає також увагу, що він не був ознайомлений з наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 10-АД від 17.01.2022, який датований січнем 2022 року, тобто ще до початку повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну, натомість на військову службу він був призваний у березні 2022 року.
Будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в призначене судове засідання ОСОБА_1 не прибув, клопотання про відкладення судового розгляду на подавав, про причини неприбуття апеляційний суд не повідомив.
Захисник - адвокат Пільгуй О.М. повідомив, що ОСОБА_1 перебуває у службовому відрядженні, не заперечує проти розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .
Враховуючи думку прокурора Куцака А.В. та виходячи з положень статей 268, 271, 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Заслухавши пояснення захисника - адвоката Пільгуя О.М., який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_1 з наведених в ній мотивів, думку прокурора Куцака А.В., який просив залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення та вважає рішення судді суду першої інстанції законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.
Диспозиція ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Безпосереднім об`єктом цього правопорушення є встановлений порядок службової діяльності у сфері реалізації військовими службовими особами своїх прав і виконання обов`язків. 
З об`єктивної сторони це правопорушення характеризується суспільно небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби, суспільно небезпечними наслідками у вигляді істотної шкоди і причинним зв`язком між вказаними бездіяльністю і наслідками. 
Недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування, через недбале чи несумлінне ставлення до них.
Невиконання службових обов`язків полягає у невиконання дій, які входять до службових обов`язків. Неналежне виконання службових обов`язків полягає в нечіткому, формальному або неповному здійсненні обов`язків. Статтею 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ визначено перелік загальних обов`язків138. Статтею 16 цього Статуту передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами ЗСУ, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується необережністю, яка може виступати у двох формах: злочинна самовпевненість або злочинна недбалість. 
Злочинна самовпевненість полягає в тому, що винний передбачає можливість настання суспільно небезпечних наслідків, які є результатом недотримання спеціальних правил, що регламентують службову діяльність військових службових осіб, але легковажно розраховує на їх відвернення. 
Злочинна недбалість характеризується тим, що військова службова особа не передбачає, що в результаті недотримання спеціальних правил, які регламентують військову службову діяльність, може бути завдано шкідливих наслідків, хоча повинна була і могла це передбачити. 
Суб`єктом цього правопорушення є лише військові службові особи, під якими згідно з приміткою до ст. 172-13 КУпАП розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 1 від 23.01.2026 капітан ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою - т.в.о. командира 1 навчальної роти НОМЕР_1 навчального батальйону в/ч НОМЕР_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 16, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.20 Розділу ІІ «Інструкції з надання доповідей і донесення про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Сил України та Державній спеціальній службі транспорту», затвердженої наказом МО України №604 від 29.11.2018, внаслідок недбалого ставлення до виконання обов`язків військової служби, у період з 13.05.2024 по 05.06.2024 не вніс пропозиції щодо накладення дисциплінарних стягнень за порушення військової дисципліни, скоєне підлеглими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не склав протоколи про військове адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-20 КУпАП, внаслідок чого останнім безпідставно виплачено премію за травень 2024 року в розмірі 24 7803,02 грн та не притягнуто до адміністративної відповідальності.
Викладені в протоколі обставини підтверджуються постановою про часткове закриття кримінального провадження від 19.01.2026, відповідно до якої кримінальне провадження № 12025142400000062 від 01.07.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України (щодо посадових осіб військових частин НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_2 та Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного) закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Копію постанови направлено прокурору для складання протоколів про адміністративне правопорушення відносно посадових осіб військових частин НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_2 та Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.
Окрім цього згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 13.12.2025 №3246-ОД «Про результати службового розслідування за фактом відсутності записів про складання протоколів за перебування на військовій службі у стані алкогольного сп`яніння і притягнення військовослужбовців до дисциплінарної відповідальності та депреміювання у військовій частині НОМЕР_2 », командир взводу - викладач 3 навчального батальйону військової частини НОМЕР_2 капітан ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 11, 16, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, за що останнього притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього дисциплінарне стягнення «Сувора догана» із стягненням суми завданої шкоди.
Наказ видано на підставі акта службового розслідування за фактом відсутності записів про складання протоколів за перебування на військовій службі у стані алкогольного сп`яніння і притягнення військовослужбовців до дисциплінарної відповідальності та депреміювання у військовій частині НОМЕР_2 , згідно з яким встановлено, що відповідно до рапорту помічника командира військової частини НОМЕР_2 з правової роботи - начальника юридичної групи капітана юстиції ОСОБА_6 від 13.10.2025 №23000, в журналах обліку протоколів про військово адміністративні правопорушення у військовій частині НОМЕР_2 відсутні записи про складання протоколів за перебування на службі у стані алкогольного сп`яніння по військовослужбовцях: зокрема, ОСОБА_2 (дата огляду на стан алкогольного сп`яніння 13.05.2024) та ОСОБА_3 (дата огляду на стан алкогольного сп`яніння 13.05.2024).
Відповідно до пояснень ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення №1 від 23.01.2026 останній не заперечував, що доставляв вищеназваних військовослужбовців на медичний огляд для визначення стану алкогольного (наркотичного) сп`яніння, за результатами якого було встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у стані алкогольного сп`яніння.
Не відповідають дійсності доводи апелянта про те, що військовослужбовці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на час проходження уже закінчили проходження базової загальновійськової підготовки, а тому у нього не було обов`язку складати щодо останніх протоколи про адміністративне правопорушення.
З матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_2 (дата медичного огляду 13.05.2024) з 23.03.2024 по 06.06.2024 проходив службу в 3 навчальному батальйоні вч НОМЕР_2 ; ОСОБА_3 (дата медичного огляду 13.05.2024) з 22.03.2024 по 19.05.2024 проходив службу в 3 навчальному батальйоні в/ч НОМЕР_2 . Їх безпосереднім командиром (начальником) був ОСОБА_1 .
Окрім цього, відповідно до витягу з наказу командира військової частини від 22.03.2024 № 83, старшого лейтенанта ОСОБА_1 , командира взводу - викладача навчального взводу навчальної роти навчального батальйону, з 22.03.2024 допущено до тимчасового виконання обов`язків за не вакантною посадою командира роти - старшого викладача навчальної роти навчального батальйону.
Також відповідно до п.3 наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 17.01.2022 №10-АД відповідальними за оформлення матеріалів і справ про військові адміністративні правопорушення призначено заступників командирів батальйонів з морально-психологічного забезпечення, заступника начальника школи з морально-психологіченого забезпечення школи загальновійськової підготовки, а на час їх відсутності на осіб, які виконують їх обов`язки.
Твердження апелянта про те, що його не було ознайомлено з вищезазначеним наказом апеляційний суд розцінює критично.
Також доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 було відомо про перебування військовослужбовців ОСОБА_2 та ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння спростовуються його письмовими поясненнями, а також поясненнями ОСОБА_4 у суді першої інстанції, який був попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України, та підтвердив, що про перебування вказаних військовослужбовців у стані алкогольного сп`яніння 13.05.2024 йому не було відомо, про вказаний факт у 2924 році йому ніхто не повідомляв.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.
Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме за ч. 2 ст. 172-150 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах санкції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.
Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 23 лютого 2026 року щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя       Альберт БЕЛЕНА