ЄУНСС: 453/968/26
НП: 3/453/385/26

ПОСТАНОВА
іменем України

02 липня 2026 року місто Сколе

Суддя Сколівського районного суду Львівської області Микитин Володимир Ярославович, розглянувши об`єднану в одне провадження справу за матеріалами, кожні з котрих надійшли від Відділення поліції № 3 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , розлученого, має на утриманні одну малолітню дитину, не працюючого, встановленими законодавством України пільгами не користується, раніше протягом року до адміністративної відповідальності притягався, -
за ч. 5 ст. 126 та за ч. 3 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 15.05.2026 року о 16:00 год. по вул. Вадрусівка у с. Плав`я Стрийського району Львівської області, повторно протягом року після вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, керував належним ОСОБА_2 транспортним засобом – скутером марки SPARK моделі 15OS-28, державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.1. Правил дорожнього руху.
Він же, 15.05.2026 року о 16:00 год. по вул. Вадрусівка у с. Плав`я Стрийського району Львівської області, керував належним ОСОБА_2 транспортним засобом – скутером марки SPARK моделі 15OS-28, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, вираженого тремтіння пальців рук та поведінки, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки керованого ним транспортного засобу з використовуванням технічного засобу та у КНП Сколівської міської ради «Сколівська центральна лікарня», із застосуванням при цьому технічних засобів відеозапису, відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху.
Обидва матеріали про вчинення адміністративних правопорушень відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 та за ч. 1 ст. 130 КУпАП надійшли від ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області до Сколівського районного суду Львівської області 21.05.2026 року, після чого невідкладно у встановленому порядку були розподілені головуючому – судді Микитину В.Я. із присвоєнням єдиного унікального номера справи 453/968/26 та номеру провадження 3/453/385/26, та єдиного унікального номера справи 453/969/26 та номеру провадження 3/453/386/26. 
Оскільки статтею 36 КУпАП визначено можливість накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), то постановою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 25.05.2026 року справу за єдиним унікальним номером 453/969/26 та номером провадження 3/453/386/26 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, об`єднано в одне провадження із справою за єдиним унікальним номером 453/968/26 та номером провадження 3/453/385/26 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, котра надійшла на розгляд тому ж судді раніше, присвоївши об`єднаній справі єдиний унікальний номер 453/968/26 та номер провадження 3/453/385/26. 
ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, будучи двічі належно та завчасно повідомленим про місце, дату та час розгляду цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення, у призначені судові засідання не з`являвся, про поважні причини своєї неявки суддю не повідомляв. Крім того, інформація про розгляд цієї справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 5 ст. 126 та за ч. 1 ст. 130 КУпАП щоразу розміщувалася на офіційному вебпорталі «Судова влада України» Сколівського районного суду Львівської області у розділі «інформація для громадян з найменуванням ГРОМАДЯНАМ.
Оскільки в силу ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, присутність особи, який притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, а тому суддя на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП України, враховуючи також ту обставину, що викликав цю особу для його участі у судовому розгляді у даній об`єднаній в одне провадження справі про адміністративні правопорушення двічі, вважав за доцільне розглядати дану об`єднану в одне провадження справу про адміністративні правопорушення за відсутності особи, який притягається до адміністративної відповідальності. Суддя переконаний, що призначати судовий розгляд цієї справи втретє при наведених вище обставинах буде недоцільним, так як здійснення такого розгляду без участі особи, присутність якого не визначена законом як обов`язкова, не суперечитиме завданню провадження у цій справі, а всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати усі обставини цієї справи можливо й за відсутності зазначеної особи.
При цьому, така позиція судді узгоджується з рішенням Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України» (заява № 36665/02), котре набуло статусу остаточного та відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. У своїх багатьох рішеннях Європейський Суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Суддя, дослідивши матеріали об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.
Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення – це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.
В силу ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».
Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, відповідно до підпункту «а» пункту 2.1. Правил дорожнього руху, порушення котрого ставиться у провину ОСОБА_1 , водій транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. 
Своєю чергою, відповідно до пункту 2.5. Правил дорожнього руху, порушення котрого також ставиться у провину ОСОБА_1 , водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами 2-4 ст. 126 КУпАП, у тому числі й за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або особою, позбавленою права керування транспортними засобами, встановлена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці наведених вище вимог Правил дорожнього руху не дотримався, так як його вина у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, у розумінні згаданих приписів статей 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема такими:
- протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 666742 та серії ЕПР1 № 666766, котрі складені 15.05.2026 року о 16:42 год. та о 16:59 год. у с. Плав`я Стрийського району Львівської області інспектором СРПП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшим сержантом поліції Пилипівим Н.І. відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 та за ч. 1 ст. 130 КУпАП у чіткій відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містять необхідні у них відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самих адміністративних правопорушень, котрі призвели до порушення Правил дорожнього руху;
- довідкою від 15.05.2026 року, сформованою на підставі відомостей з порталу Національної поліції України, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року за № 1395, згідно котрої ОСОБА_1 на підставі постанови ЕНА № 6660668 був притягнений 13.02.2026 року до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн., котрий ОСОБА_1 було сплачено у подвійному розмірі 23.04.2026 року;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 15.05.2026 року, відповідно до якого огляд запропоновано провести у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, - від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використовуванням технічного засобу, останній відмовився;
- направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП Сколівської міської ради «Сколівська центральна лікарня» з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 15.05.2026 року, о 16:23 год., у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від проходження такого огляду на місці зупинки керованого ним транспортного засобу;
- записами з нагрудних відеореєстраторів № 913713 та № 912620, котрі містяться на оптичних дисках, долучених інспектором СРПП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшим сержантом поліції Пилипівим Н.І. до вищевказаних протоколів про адміністративні правопорушення, та котрі, у своїй сукупності, кореспондується з фактичними обставинами цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення й вказують на факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, зокрема спостерігається рух керованого ним транспортного засобу – скутера марки SPARK моделі 15OS-28, державний номерний знак НОМЕР_2 , зупинка такого транспортного засобу, відсутністю пред`явлення документа про право керування таким транспортним засобом, а також його відмова як водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки такого транспортного засобу, так і у медичному закладі.
Суддя зазначає, що доказів істотного порушення інспектором СРПП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшим сержантом поліції Пилипівим Н.І. законодавства при складанні відносно ОСОБА_1 вищевказаних протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 5 ст. 126 та за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зібрані матеріали цієї справи не містять. Поряд з цим, належить взяти до уваги й те, що вищевказані протоколи про адміністративні правопорушення складені уповноваженою державою особою (поліцейським) і його дії в порядку, передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 щоразу не оскаржувались. 
Беручи до уваги вищевикладене, суддя вважає, що у діях особи, який притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки останній повторно протягом року керував транспортним засобом, будучи особою, яка не має такого права, чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.1. Правил дорожнього руху. В його ж діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху. 
При цьому суддя зазначає, що у постанові Верховного Суду від 01.03.2018 року у справі за єдиним унікальним номером 278/3362/15-к та номером провадження 51-877км18 сформовано висновок, згідно з котрим будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів. Тому скутер, котрим керував ОСОБА_1 , відноситься до транспортних засобів, котрими може керувати водій під час порушення Правил дорожнього руху, у тому числі й тих, за які передбачена відповідальність за статтями 126, 130 КУпАП.
При накладені адміністративних стягнень, на особу, який притягається до адміністративної відповідальності, суддя враховує обставини, визначені у ст. 33 КУпАП, та не вбачає, у розумінні статей 34-35 цього Кодексу обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього, у зв`язку з чим вважає за необхідне накласти адміністративні стягнення у межах санкцій, визначених у ч. 5 ст. 126 та у ч. 1 ст. 130 КУпАП, - у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років, та у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік. Поряд з цим, в силу ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, що й слід виконати у даному конкретному випадку.
Щодо накладення додаткового адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строк 5 років та на строк 1 рік відповідно, то матеріалами цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення стверджується та обставина, що ОСОБА_1 посвідчення встановленого зразка на право керування транспортними засобами не має. Проте, Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного кримінального суду, ухвалюючи 04.09.2023 року постанову у справі за єдиним унікальним номером 702/301/20 та номером провадження № 51-944 кмо 23, дійшов висновку про те, що суд може позбавити особу права керувати транспортними засобами, яку визнано винуватою в порушенні Правил дорожнього руху, незалежно від того, чи мала ця особа відповідне посвідчення на момент вчинення правопорушення. При цьому судом було наголошено на підвищеній суспільній небезпечності дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних та практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія. Адже вірогідність порушення Правил дорожнього руху у такому випадку є значно вищою. А тому попереджувальна мета додаткового покарання в такому разі набуває особливого значення.
Щодо накладення додаткового адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, то матеріалами цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення стверджується та обставина, що транспортний засіб – скутер марки SPARK моделі 15OS-28, державний номерний знак НОМЕР_2 , котрим керував ОСОБА_1 , належать іншій особі, чиє право власності у даному конкретному випадку суддя не вправі обмежувати у межах цієї справи, де власник згаданого транспортного засобу участі не приймає.
Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При цьому, у матеріалах цієї об`єднаної в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відсутні будь-які дані, котрі б підтверджували звільнення ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а, відтак, слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення на таку особу адміністративного стягнення, у розмірі 665 грн. 60 коп.. 
Керуючись статтями 8-9, 23, 33-36, 40-1, 126, 130, 221, 245, 251-252, 268, 276, 279-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Його ж визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти в межах санкції, встановленої за більш серйозні правопорушення з числа вчинених, на  ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. судового збору.
Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або вислати особі, щодо якого її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.
З платіжними реквізитами для оплати штрафу в гривнях та справляння судового збору можна ознайомитись за вебсторінками: https://sv.lv.court.gov.ua/sud1320/gromadyanam/recvizutu_raxunku_derz_budzet/ та https://sv.lv.court.gov.ua/sud1320/gromadyanam/tax/.
Серед іншого, положеннями статей 307 та 308 КУпАП встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби та стягнення у подвійному розмірі визначеного штрафу.
Враховуючи положення ст. 317 КУпАП, обов`язок по виконанню цієї постанови у частині позбавлення права керування транспортними засобам покласти на відповідальну посадову особу відділення поліції № 3 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. 
Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження – з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.
Визначений спеціальним законом строк пред`явлення даної постанови до виконання у частині сплати штрафу та справляння судового збору, тривалістю в три місяці, вважається перерваним та встановлюється з дня припинення або скасування введеного в Україні воєнного стану. В іншій частині, а саме щодо позбавлення права керування транспортними засобами, строк пред`явлення даної постанови до виконання становить три місяці.

Суддя Володимир МИКИТИН