ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

22 червня 2026 року	Справа №160/4647/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

26.02.2026 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – відповідач), в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які викладені в листі від 4 лютого 2026 року №20171- 8870/0-01/8-0400/26, що полягають у незастосуванні статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та провести виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% його середньої заробітної плати, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, із 26 серпня 2025 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача – адвокат Мотуз О.В. посилався, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком за Списком №1 з 02.10.2020 року. 24.01.2026 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки його пільговий стаж за Списком №1 складає більше 19 років. Листом від 24.02.2026 року № 20171-8870/О-01/8- 0400/26 відповідач повідомив, що наявні в матеріалах пенсійної справи довідки, видані ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», містять посилання на зайнятість повний робочий день з видобування корисних копалин в кар`єрі, що не дає права на призначення пенсії відповідно до статті 28 Закону №1058, оскільки відсутні докази роботи позивача в шахті – підземними способом. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, представник позивача звернувся до суду за захистом порушених прав та законних інтересів позивача. 
04.03.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами з 19.03.2026року, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідач 11.03.2026 року засобами системи «Електронний суд» подав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування посилався на те, що пільговий стаж позивача було зараховано відповідно до пільгових довідок про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 30.09.2020 року № 1350, від 16.11.2022 року № 1451-1760, від 28.10.2024року № 55-1764, які видані ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Згідно вищевказаних довідок позивач працював повний робочий день в рудоуправлінні, у виробництві — гірничі роботи: за професіями «машиніст автомобільного крану, водій автотранспортних засобів, слюсар-ремонтник, машиніст бульдозера, водій навантажувач, машиніст екскаватора, зайнятий повний робочий день із видобування корисних копалин в кар`єрі глибиною 150 метрів і глибше». Оскільки позивач працював за професіями в кар`єрі, а не в шахті, що є основною вимогою Закону № 345, відповідач вважав, що відсутні підстави для перерахунку позивачу пенсії згідно ст. 8 Закону № 1058.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 02.10.2020 року йому призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
26.01.2026 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, в якій просив здійснити перерахунок відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Листом від 24.02.2026 року № 20171-8870/О-01/8-0400/26 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повідомило позивача про наступне: « В матеріалах Вашої електронної пенсійної справи наявні довідки, видані ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», в яких зазначено зайнятість повний робочий день з видобування корисних копалин в кар`єрі, що не дає права на призначення пенсії відповідно до статті 28 Закону № 1058, в якій передбачено, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «про підвищення престижності шахтарської праці», та працівником, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80% заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до ст. 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Отже підстав для зарахування до пільгового стажу під землею періодів роботи на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не має».
Отже спір між сторонами виник з приводу не застосування при обчисленні пенсії вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
У постанові Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі №345/4616/16-а зазначено, що статтю 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» слід розглядати у нерозривному зв`язку зі списком № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.
За інформацією ГУ ПФУ в Дніпропетровській області загальний страховий стаж позивача становить 57 років 06 місяців 07 днів, в тому числі робота за Списком № 1 – 19 років 01 місяць 01 день.
Зі змісту оскаржуваного листа ГУ ПФУ Дніпропетровській області від 24.02.2026 року № 20171-8870/О-01/8- 0400/26 вбачається, що позивач був зайнятий повний робочий день з видобування корисних копалин в кар`єрі.
В статті 1 Гірничого Закону України від 06.10.1999 року № 1127-XIV визначені основні терміни і поняття.
Так, до підземного способу гірниче підприємство відносить місце видобутку у копальнях, в шахтах та на рудниках.
Натомість кар`єр – це гірниче підприємство, що добуває рудні та нерудні корисні копалини відкритим способом.
Відповідно до роз`яснення Міністерства праці та соціальної політики України в листі від 18.02.2009 року № 1757/0/1409/010 та Пенсійного фонду України в листі від 20.02.2009 року № 2927/0/0220, дія ст.ст. 1, 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» поширюється на працівників, професії і посади яких передбачені пунктами «а», «б» і «в» підрозділу 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» розділу 1 «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2013 № 36 за умови зайнятості повний робочий день.
Виходячи з приписів ст.ст. 1, 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» право на пенсію, розмір якої встановлений ст. 8 Закону, мають виключно особи віднесені до Списку 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, які зайняті повний робочий день та які працювали саме на підземних роботах.
Враховуючи, що робота в кар`єрі не відноситься до підземних робіт згідно ст. 1 Гірничого Закону України, а також приймаючи до уваги, що позивачем та його представником не підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами, що позивач в період з 30.03.1992 року по 11.06.2024 року працював саме на підземних роботах, суд приходить до висновку, що позивач не має права на перерахунок пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». 
Підводячи підсумок викладеному, суд вважає правомірними дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги таким, що не підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при відмові в задоволенні позову, судові витрати по сплаті позивачем судового збору, не підлягають компенсації за рахунок відповідача.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець