П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 509/3943/25	

Перша інстанція: суддя Бочаров А.І.,
повний текст судового рішення
складено 08.04.2026, с. Овідіополь

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	
при секретарі –	Марченко І.А.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 квітня 2026 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:
У липні 2025 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі – відповідач, ДПП), в якому просив:
- скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5198559 від 11.07.2025 року, винесену поліцейським 1 взводу 8 роти 2 батальйону управління патрульної поліції в Одеській області капралом поліції Хоружим Марком Олександровичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП України;
- закрити справу про адміністративне правопорушення відносно позивача про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП України.
В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що працівниками поліції, зокрема й капралом поліції Хоружий М.О., коли вони підійшли до позивача, не була повідомлена підстава зупинки та не були надані докази правопорушення позивача, як того потребує діюче законодавство. Оскільки в них не було ніяких доказів, ОСОБА_2 спочатку попросив позивача завести мотоцикл, так як після зупинки він був заглушений. Коли позивач завів мотоцикл, поліцейський попросив позивача крутити ручку газу, щоб було чути вихлоп. Щось зняв на телефон та повідомив позивачу про те, що ним порушено діюче законодавство, за що на нього буде накладено адміністративне стягнення. На питання позивача, яким чином робились заміри рівня шуму мотоцикла, ОСОБА_2 не відповів. Скільки децибелів має бути при роботі мотоцикла цієї марки, скільки децибелів було при роботі мотоцикла та на скільки децибелів рівень шуму перевищував норми поліцейський не зміг відповісти. Необхідні дії, зокрема й відібрання пояснень позивача, огляд транспортного засобу - не здійснювалися, співробітники поліції ні якими приборами не міряли рівень шуму. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводився капралом поліції ОСОБА_2 без роз`яснення позивачу його прав, зокрема й права на професійну правничу допомогу, права на дачу пояснень, заяви клопотань тощо. Поліцейськими не збиралися та не досліджувалися під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази, якими б «поза розумним сумнівом» підтверджувалася наявність у діях позивача складу зазначеного адміністративного правопорушення, зокрема й наявність у позивача прямого умислу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення не містить посилання на будь-які докази, якими обґрунтовується вчинення адміністративного правопорушення, а тому зазначена постанова лише констатує факт порушення та сама по собі не може підтверджувати факт його вчинення.
Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.04.2026 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 11.07.2025 року поліцейським 1 взводу 8 роти 2 батальйону управління патрульної поліції в Одеській області капралом поліції Хоружий М.О. відносно позивача винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5198559, відповідно до якої 11.07.2025 року близько 19:33 позивач рухався по вул. Фонтанська дорога, 52, м. Одеса на мотоциклі Suzuki VL 800 реєстраційний номер НОМЕР_1 у якого була несправна система випускання відпрацьованих газів, що проявлялось підвищеним рівнем шуму під час її виходу, чим порушив п.31.4 та п.31.4.6.в. ПДР України - керування водієм ТЗ, технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.
Таким чином позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП. Згідно постанови до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн..
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно п.5 ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.
Статтею 217 КУпАП передбачено, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.
Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у пунктах 2, 5 статті 213 цього Кодексу, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України.
Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, зокрема, передбачені частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; та інше.
Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Положеннями п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395 (далі - Інструкція).
Згідно п.4 розділ І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно з п.2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною 1 статті 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до п.1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до пунктів 9, 10 розділу ІІІ Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, перевіривши матеріали справи та докази надані відповідачем суду, колегія суддів робить висновок, що процедура притягнення позивача до адміністративної відповідальності порушена не була. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу, та з долученого до матеріалів справи відео з нагрудної камери поліцейського вбачається, що останній роз`яснив позивачу його права, обов`язки, процедуру та строки оскарження.
Згідно оскаржуваної постанови, 11.07.2025 року в м. Одесі, по вул. Фонтанська дорога, 52, водій здійснив рух на транспортному засобі, у якого була несправна система випускання відпрацьованих газів, що проявлялось підвищеним рівнем шуму під час їх виходу, чим порушив вимоги пп.«в» п.31.4.6 ПДР України.
Відповідно до ч.1 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п.31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Згідно 31.4 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: двигун: несправна система випускання відпрацьованих газів (пп.«в» п.31.4.6 ПДР України).
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
В розумінні ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч.1, ч.4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем до відзиву додані відеозаписи з портативних відеореєстраторів патрульних поліцейських, на яких видно, що мотоцикл позивача був зупинений, оскільки на думку працівника поліції мотоцикл позивача мав технічну несправність системи випускання відпрацьованих газів. Патрульний поліцейський зробив висновок про наявність технічної несправності через підвищений рівень шуму під час виходу відпрацьованих газів. Інспектор стверджує, що технічна несправність системи випускання відпрацьованих газів на мотоциклі позивача є очевидною, оскільки рівень шуму під час її роботи є підвищеним.
Наказом Міністерства інфраструктури України №710 від 26.11.2012 року (у редакції наказу Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України 30.04.2024 року №396) затверджені Вимоги до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки» (далі – Наказ №710).
Наказ 710 прийнятий відповідно до статей 22 та 23 Закону України «Про автомобільний транспорт», пп.4.8.49 пп.4.8 п.4 Положення про Міністерство інфраструктури України, затвердженого Указом Президента України від 12.05.2011 року №581, постанови Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 року №1166 «Про єдині вимоги до конструкції та технічного стану колісних транспортних засобів, що експлуатуються» та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.12.2012 року за №2169/22481. 
Пунктом 1 розділу 9 Наказу №710 «Викиди» встановлено, що рівень зовнішнього шуму (звуку), виміряний на нерухомому КТЗ, має бути не більше ніж контрольне значення, яке встановлене підприємством - виробником. Рівень зовнішнього шуму (звуку) контролюють за потреби (наприклад, у разі виникнення спірних питань щодо стану системи випуску відпрацьованих газів, застосування нештатних (непередбачених) систем випуску тощо).
За відсутності відомостей про відповідне значення, яке встановлене підприємством - виробником, рівень зовнішнього шуму (звуку) виміряний на нерухомому КТЗ має не перевищувати значень, наведених у таблиці 11-1: Мотоцикли, трицикли та квадроцикли (категорія L3, L4, L5, L7) – 103 дБА.
Для визначення рівня зовнішнього шуму (звуку) нерухомого КТЗ застосовують будь-який майданчик необхідних розмірів з асфальтобетонним або цементобетонним покриттям. Поверхня випробувального майданчика не повинна бути вкрита рихлим снігом, високою травою, рихлою землею або золою. Поблизу мікрофону шумоміра, а також між мікрофоном шумоміра та джерелом звуку не повинно бути жодних перешкод, які можуть вплинути на звукове поле. Оператор-випробовувач повинен знаходитись в такому місці, в якому його присутність не чинить вплив на покази засобів вимірювальної техніки.
Засоби вимірювальної техніки для контролю умов навколишнього середовища розміщуються поблизу випробувального майданчика на висоті 1,2 ± 0,02 м.
В момент вимірювання рівня зовнішнього шуму (звуку) швидкість вітру з урахування поривів на рівні висоти мікрофона шумоміра не має перевищувати 5 м/с.
Безпосередньо перед вимірюванням рівня зовнішнього шуму (звуку) на нерухомому КТЗ необхідно виміряти фоновий шум протягом 10 секунд шумоміром в тих місцях установки, в яких будуть здійснюватися подальші вимірювання.
Рівень фонового шуму (включаючи будь-який шум вітру) повинен бути менше принаймні на 10 дБ (А) рівня тиску звуку, що видається КТЗ під час вимірювання за шкалою А. Якщо різниця між фоновим шумом та виміряним рівнем зовнішнього шуму (звуку) складає від 10 до 15 дБ (А), то для розрахунку результатів випробувань з показника шумоміру віднімають відповідний коригувальний коефіцієнт, який наведений в таблиці 11-2.
Вимірювання рівня зовнішнього шуму (звуку) проводять без причепа (напівпричепа) за виключенням вимірювань щодо транспортних засобів, які виготовлені з нероздільних одиниць.
Для підготовки та вимірювання рівня зовнішнього шуму, КТЗ розміщується в центрі зони випробування, важіль перемикання коробки передач знаходиться в нейтральному положенні та щеплення увімкнене. Якщо конструкція КТЗ не дозволяє виконати дані вимоги, то КТЗ випробовують згідно настанови виробника у відношенні випробування КТЗ в нерухомому стані. Перед кожною серією вимірювань двигун повинен працювати в нормальному експлуатаційному режимі, який відповідає технічним вимогам виробника.
Якщо КТЗ обладнаний одним або декількома вентиляторами з механізмом автоматичного приводу, то під час вимірювання рівня зовнішнього звуку вплив на цю систему не допускається.
Капот двигуна або кришка відсіку (при наявності) повинні знаходитись в закритому положенні.
Мікрофон шумоміра потрібно розташувати на відстані 0,5 м ± 0,01 м від контрольної точки випускної труби, позначеної на мал. 3, під кутом 45° (±5°) до вертикальної площини, через яку проходить вісь потоку вихлопних газів з вихідного отвору труби.
Мікрофон шумоміра встановлюють на висоті контрольної точки, але не нижче 0,2 м над рівнем поверхні майданчика. Вихідна вісь мікрофону повинна знаходитись в площині, паралельній поверхні майданчика, а також повинна бути направлена до контрольної точки вихідного отвору випускної труби.
Здійснюють не менше трьох вимірювань в кожному випробувальному положенні. Фіксується максимальний рівень тиску звуку по шкалі А під час кожного з трьох вимірювань. Для визначення остаточного результату в положенні, в якому проводилось вимірювання, використовують перших три послідовні результати вимірювань в межах 2 дБ(А), за виключення результатів, які не відповідають умовам проведення випробувань. Остаточним результатом випробування є максимальний рівень звуку у всіх положеннях, в яких проводились вимірювання з трьох результатів послідовних вимірювань.
Отже, Наказом №710 чітко передбачені пристрої для визначення рівня зовнішнього шуму ТЗ та обов`язкові умови, в яких здійснюється заміри такого рівня.
Наявні матеріали справи не містять доказів здійснення замірів шуму належного позивачу мотоциклу з дотриманням вимог Наказу №710.
Долучені до справи відео записи з нагрудних камер інспекторів, де інспектор поліції на власний слух визначає рівень гучності системи випускання відпрацьованих газів, без застосування спеціалізованого пристрою, вздовж проїзної частини дороги та проведення експертизи, не можу бути доказом вчинення позивачем вищевказаного адміністративного правопорушення. 
Також колегія суддів зазначає, що з вказаних відеозаписів не можливо встановити гучність звуку системи випускання відпрацьованих газів ТЗ позивача. Будь-яких доказів того, що гучний звук, на який посилався суб`єкт владних повноважень, є наслідком технічної несправності, відповідачем також не надано.
Колегія суддів звертає увагу, що рівень гучності системи випускання відпрацьованих газів залежить від об`єму двигуна та налаштування такої системи виробником, а тому у кожного ТЗ звук індивідуальний.
ПДР України передбачають заборону експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху (пп.«а» п.31.3), але оскаржувана постанова не містить посилань на порушення цієї норми.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що представником відповідачів не надано будь-яких доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №5198559 від 11.07.2025 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Враховуючи наведене, колегія суддів робить висновок, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Статтею 286 КАС України встановленні особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Керуючись ст.272, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325 КАС України, апеляційний суд,–

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції – залишити без задоволення, а рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 квітня 2026 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач 		К.В. Кравченко	
Судді	  	О.В. Джабурія   Н.В. Вербицька