Справа № 700/181/24 
Провадження № 2/700/17/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі головуючого-судді: Пічкура С.Д., за участю секретаря судового засідання: Нетребенко В.О., представника відповідача: Анфьорової К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ТОВ «Фінансова компанія «Він фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» правонаступником якої у звязку із зміною назви є ТОВ ФК "Він Фінанс", звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обгрунтування позовних вимог вказують, що 17.12.2013 року між ПАТ «Комерційний Банк «НАДРА» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №45/П/84/2013-980, відповідно до умов якого ПАТ «Комерційний Банк «НАДРА» надав ОСОБА_1 кредит на умовах визначених договором. 15.07.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» було укладено договір №GL19N617898ПВФО від 16.06.2020 року про відступлення права вимоги. Таким чином, ТОВ «ФК «Довіра і Гарантія» набуло права кредитора за кредитним договором, який був укладений між ПАТ «КБ Надра» та ОСОБА_1 та є власником всіх прав вимоги за вищезазначеним кредитним договором, у тому числі на отримання всіх платежів, передбачених договором. ОСОБА_1 належним чином не виконує обов`язку повернення кредиту та її заборгованість перед банком складає 1 275 446 грн. 94 коп. Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 02.11.2022 року у справі №755/19685/21 встановлено, що позичальник належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та має заборгованість у розмірі 1275446 грн. 94 коп. Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 02.11.2022 року у справі №755/19685/21 набрало законної сили. Станом на дату звернення до суду вищевказані суми погашені не були. З огляду на вищевикладене просять стягнути з ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №45/П/84/2013-980 від 17.12.2013 року 1275446 грн.94 коп. та судові витрати.
Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 07.10.2024 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 13.12.2024 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
В підготовчому засіданні 28.11.2024, задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів та постановлено судом витребувати у позивача оригінали документів, а саме: кредитний договір від 17 грудня 2013 року № 45/П/84/2013-980, договір про відступлення права вимоги від 16 червня 2020 року № GL19N617898ПВФО, реєстр договорів, доданий до позовної заяви для огляду у судовому засіданні. Зобов`язано позивача подати вказані документи у наступне підготовче судове засідання 12.12.2024. 
Витребувані судом документи представник позивача суду не надав пославшись на те, що вони вже надавались у судове засідання 09 липня 2024 року.
Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 13.12.2024 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 20.12.2024 року позовну заяву залишено без розгляду.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 20.02.2025 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» задоволено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. 
Ухвалу Лисянського районного суду Черкаської області від 20.12.2024 року скасовано та справу направлено для продовження розгляду.
Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 03.03.2025 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання.
Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 22.04.2025 року у справі призначено судово-технічну експертизу.
Ухвалою від 01.04.2026, задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів та постановлено судом витребувати у позивача оригінали документів, а саме: кредитний договір від 17 грудня 2013 року № 45/П/84/2013-980 для огляду у судовому засіданні. 
Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, направили до суду заяву у якій просять справу розглянути без їх участі.
У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечувала та просила відмовити у позові повністю, оскільки позивач не має права вимоги до відповідачки про стягнення заборгованості. Також, представник заперечувала факт надання позивачем усіх оригіналів документів, а оскільки справа розглядається іншим складом суду, позивач мав саме у дане засідання подати витребувані докази.
Суд, вислухавши пояснення представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.
17.12.2013 року між ПАТ «Комерційний Банк «НАДРА» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №45/П/84/2013-980, відповідно до умов якого ПАТ «Комерційний Банк «НАДРА» надав ОСОБА_1 кредит на умовах визначених договором.
Відповідно до п. 1.1 договору, сума кредиту складає 1142140,00 грн строком користування до 20 березня 2029 року в порядках та на умовах, визначеним цим Договором, а Позичальниук зобов`язується використати кошти за цільовим призначенням та своєчасно повернути отриманий кредит та сплатити проценти за користування кредитним коштами в строк тав порядку, передбачених Договором.
15.07.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» було укладено договір №GL19N617898ПВФО від 16.06.2020 року про відступлення права вимоги.
ТОВ «ФК «Довіра і Гарантія» набуло права кредитора за кредитним договором, який був укладений між ПАТ «КБ Надра» та ОСОБА_1 та є власником всіх прав вимоги за вищезазначеним кредитним договором, у тому числі на отримання всіх платежів, передбачених договором. 
Згіднозі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Згідно із ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно із ст. 525, 526, 546 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
Відповідно дост. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Згідно зіст. 625 ЦК України,боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно достатті 639 ЦК України,договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно дост. 1054 ЦК України,за кредитним договором банк або інша фінансоваустанова (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України,кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згіднозі статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статей 1077-1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, відповідно до змісту частини першої статті 1050 ЦК України з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Відтак, позивач зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема, щодо виникнення кредитних договірних правовідносин між сторонами на підставі кредитного договору та невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань, суму боргу, подавши суду належні і допустимі докази, оскільки обов`язок подання доказів покладається на сторін.
Так, ухвалою суду від 01.04.2026 судом за клопотанням відповідача від позивача було витребувано докази - оригінал кредитного договору №45/П/84/2013-980 від 17.12.2013 року.
З урахуванням того, що на вимогу суду позивач не надав оригінал договору, та документів які підтверджують факт видачі та отримання коштів відповідачем відповідно до умов кредитного договору №45/П/84/2013-980 від 17.12.2013 року, належно оформлених розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Комерційний Банк «НАДРА», суд дійшов висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність у відповідача заборгованості у розмірі, вказаному у розрахунку.
Фак укладання договору №GL19N617898ПВФО Про відступлення права вимоги від 16 червня 2020 року між ПАТ КБ "Надра" та ТОВ ФК "Довіра та гарантія" з урахуванням наявного у справі висновку експерта у суду не викликає сумніву. Такий договір підписаний більше п`яти років тому, ознак штучного зістарення документа не виявлено.
Разом з тим, позивач не надав суду не тільки самого кредитного договору, а й інших документів, які б підтверджували факт отрмиання відповідачем кредитних коштів. 
З огляду на це суд висновує, що додані позивачем до позовної заяви документи не є належними, достатніми та допустимими доказами в справі на підтвердження факту існування у відповідача простроченої заборгованості у розмірі, який зазначений у позовній заяві.
Отже, позивач не довів вказані обставини та як наслідок позивач не довів обгрунтованість позовних вимог.
Виходячи з викладеного та керуючись статтями 5, 12, 13, 71, 74, 81, 142, 211, 258, 259, 263, 265, 273, ЦПК України, суд , 
ухвалив:
Відмовити повністю у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Він фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 01 травня 2026 року.

Суддя Сергій ПІЧКУР