ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

25 червня 2026 року        м. Чернівці           Справа № 2-126/11
Провадження №22-ц/822/1199/26
Чернівецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
судді-доповідача - Литвинюк І. М.,
суддів: Кулянди М. І., Лисака І. Н., 
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Павчук Святослав Іванович, на ухвалу Заставнівського районного суду Чернівецької області від 06 травня 2026 року, головуючий у І-й інстанції – Стрілець Я. С., 

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2026 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про виправлення описки в рішенні Заставнівського районного суду Чернівецької області від 11 травня 2011 року у справі 2-126/11 за позовом ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, в якому суд невірно зазначив ім`я відповідача, а саме вказав « ОСОБА_3 » замість вірного « ОСОБА_4 ».
Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 06 травня 2026 року відмовлено у задоволенні заяви про виправлення описки у рішенні Заставнівського районного суду Чернівецької області від 11.05.2011 в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 . 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що на момент надходження заяви матеріали цивільної справи знищено. Зі змісту рішення неможливо встановити дату народження сторін. Серед додатків до заяви наявна лише копія паспорта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Жодних інших доказів для можливості ідентифікації особи та її відношення до даного рішення суду не надано. Такими доказами міг би бути повний витяг з державного реєстру про реєстрацію шлюбу особи та його подальшого розірвання.
Будь-яких підтверджуючих даних помилковості зазначення в судовому рішенні найменування особи відповідача, представник заявника при поданні заяви про виправлення описки не надав.
На вказану ухвалу суду представник позивача Павчук С. І. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та задовольнити заяву про виправлення описки. 
Посилається на те, що ухвала суду постановлена з неповним з`ясуванням обставин справи. Вказує, що розгляд заяви про виправлення описки в рішення суду проводилося без учасників справи, тому заявник не міг надати інших доказів для можливості ідентифікації особи та її відношення до даного рішення. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення.
Згідно з частиною 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За наведеного, відповідно до ч.2 ст.369 та п.19 ч.1 ст.353 ЦПК України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що справа підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам закону, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право на суд повинно бути забезпечено судовими процедурами, які мають бути справедливими.
У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Відповідно до частин першої та другої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.
Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.
Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених в судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи, займаної посади тощо), або виправляє помилки, що мають технічний характер (тобто виникли при виготовленні тексту судового рішення). Отже, виправлення допущених у судовому рішенні описок, арифметичних чи технічних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть ухваленого судом рішення.
У постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз`яснено, що суд, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його прав осудності.
Суд вправі здійснити технічну заміну елементу, яка є очевидною й такою, що в подальшому може ускладнити виконання судового рішення.
Виправленню підлягають лише ті описки, що мають істотний характер. До таких належать: написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат і строків, зокрема, у резолютивній частині судового рішення, оскільки будь-яка описка має істотне значення і може ускладнити виконання рішення. Таким чином, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання.
У постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 300/765/15-ц вказано, що судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2021 року у справі № 22-ц/354/11, зазначено, що: «описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать зокрема написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат і строків, зокрема, у резолютивній частині судового рішення, оскільки будь-яка описка має істотне значення і може ускладнити виконання рішення. Таким чином, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання.
Як вбачається з матеріалів справи, 11 травня 2011 року Заставнівським районним судом Чернівецької області ухвалено заочне рішення в цивільній справі № 2-126/11, яким заявлені позивачем ОСОБА_1 вимоги задоволено. Розірвано шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 14.01.1999 року у Веренчанській сільській раді Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом №01.
З актового запису про шлюб вбачається, що між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , укладено шлюб, який зареєстрований 14 січня 1999 року у Веренчанській сільській раді Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом №01, номер свідоцтва № НОМЕР_1 від 14 січня 1999 року.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що у заочному рішенні Заставнівського районного суду Чернівецької області від 11 травня 2011 року у справі 2-126/11допущено описки у правильності зазначення імені відповідача. 
Відповідно до вимог статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Згідно практики ЄСПЛ, застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (див. рішення у справі «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), заява № 35787/03, пункт 29, від 26 липня 2007 року).
У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.
Відповідно до практики ЄСПЛ пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Разом з тим там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов`язків» (рішення ЄСПЛ у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v. Germany») від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v. Poland») від 26 жовтня 2000 року).
Отже, суд першої інстанції, відмовляючи у виправленні описки імені відповідача, не врахував, що зазначення неправильного імені відповідача унеможливлює виконання рішення суду у даній справі, що порушує викладені в рішеннях ЄСПЛ загальні засади судочинства стосовно права особи на доступ до суду.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що у заочному рішенні Заставнівського районного суду Чернівецької області від 11 травня 2011 року у справі 2-126/11 допущено описки, а саме, замість правильного імені відповідачки: « ОСОБА_2 », зазначено помилково: « ОСОБА_5 », тому вказана помилка підлягала виправленню, оскільки може ускладнити виконання судового рішення.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи те, що метою постановлення ухвали про виправлення описки є усунення неточностей, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції про відмову у виправленні описки у заочному рішенні Заставнівського районного суду Чернівецької області від 11 травня 2011 року у справі 2-126/11 підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення, яким заяву позивача ОСОБА_1 про виправлення описки задовольнити. 

Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Павчук Святослав Іванович, задовольнити. 
Ухвалу Заставнівського районного суду Чернівецької області від 06 травня 2026 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Заяву  ОСОБА_1  про виправлення описки в заочному рішенні Заставнівського районного суду Чернівецької області від 11 травня 2011 року задовольнити.
Виправити описку, допущену в заочному рішенні Заставнівського районного суду Чернівецької області від 11 травня 2011 року у справі 2-126/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, та замість помилково зазначеного « ОСОБА_5 » по всьому тексту рішення правильним вважати « ОСОБА_2 ».
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач       І.М. Литвинюк
Судді:        М. І. Кулянда

І.Н. Лисак