Справа № 357/8829/26
3/357/2964/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2026 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області ППП у м. Біла Церква та Білоцерківському районі, батальйон № 1, відносно
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст.122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП,
У С Т А Н О В И В:
20 травня 2026 року о 18 годині 37 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Біла Церква по вул. Київське шосе, керувала транспортним засобом «Mercedes-Benz СLA 250», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та не виконала законну вимогу працівників патрульної поліції про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснював шляхом увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольору та спеціальним звуковим сигналом, чим порушила п. 2.4 Правил дорожнього руху, тобто вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
20 травня 2026 року о 18 годині 37 хвилин, ОСОБА_1 , на автодорозі М-05, Київ-Одеса, 78 км., керувала транспортним засобом, «Mercedes-Benz СLA 250», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер, або у найближчому медичному закладі водій категорично відмовилася, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні заявила, що свої права та інтереси захищатиме сама, що розірвала угоди з адвокатами. Вину у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнала, пояснила, що працівники поліції її не зупиняли, що вона сама зупинилася на блокпосту, в стані алкогольного сп`яніння не перебувала. Відмовилася від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, так як чекала захисника. В подальшому, після переглянутих відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, які додано до протоколів, ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП визнала, пояснила, що дійсно 20.05.2026 року після вживання алкогольного напою, а саме напою апероль в кількості п`яти штук, вона керувала транспортним засобом. Працівники поліції коли вона рухалася її зупиняли, але вона не зупинялася, зупинилися лише на блокпосту. Працівники поліції пропонували їй пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, але вона відмовилася, так як перебувала в стані алкогольного сп`яніння.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.
Вимогами пункту 2.4 Правил дорожнього руху передбачено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.
Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В судовому засіданні переглянуто диски з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, які додано до протоколів, та з яких убачається, що працівниками поліції шляхом переслідування та за допомогою працівників поліції, які перебували на блокпосту було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Працівники поліції запитали у ОСОБА_1 чому вона не зупинилася на вимогу працівників поліції, нащо остання відповіла, що не бачила їх. Працівники поліції показали ОСОБА_1 , як вони її переслідували та зупиняли. Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 її права та обов`язки та повідомили, що відносно неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. Під час спілкування та перевірки документів працівники поліції запитали у ОСОБА_1 чи вживала вона спиртні напої, нащо остання повідомила, що спиртні напої не вживала. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що підозрюють її в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, назвали ознаки сп`яніння та запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, нащо остання категорично тричі відмовилася. Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 , що за відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 сказала працівникам поліції, що їй необхідно порадитися з адвокатом, розмовляла по телефону з чоловіком на ім`я ОСОБА_2 , запитувала, що їй робити. Працівники поліції повторно запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, нащо остання відмовилася. Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 її права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомив, що відносно неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також повідомив, що вона відсторонена від керування, щоб шукала тверезого водія. ОСОБА_1 повідомила працівникам поліції, що коли рухалася то її собака, яка перебувала в автомобілі вилізла їй на руки тому вона і в`їхала у відбійник. Працівники поліції повторно запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у найближчому медичному закладі в Білоцерківській міській лікарні № 1. ОСОБА_1 розмовляє по мобільному телефону, сміється, запитує, що їй робити, висловлюється нецензурною лайкою, при цьому то сяде в автомобіль, то вийде, радиться з чоловіком на ім`я ОСОБА_2 , який їй порадив тягнути час, щоб говорила, що чекає адвоката. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що її дії будуть розцінені, як ухилення від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Відеозаписом зафіксовано, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у найближчому медичному закладі, нащо остання постійно розмовляла по телефону, запитувала, що їй робити, сміялася, запитувала чи не заберуть у неї автомобіль, говорила, що автомобіль закриє та піде додому, що бажає замінити працівників поліції. Працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі Білоцерківська міська лікарня № 1, нащо остання за порадою чоловіка з яким розмовляла по телефону відповідала, що чекає адвоката, прізвище адвоката не називала. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що її дії розцінюють як ухилення від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння та повідомили, що відносно неї будуть складені протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ч. 1. ст. 122-2 КУпАП з якими останню в подальшому було ознайомлено. 
Оголосивши протоколи про адміністративні правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши додані до протоколів докази, а саме: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 20.05.2026 року, зобов`язання ОСОБА_1 не керувати транспортним засобом, рапорт працівника поліції, переглянувши відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні правопорушень передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, його відношення до вчиненого, конкретних обставин справи, вважаю що стягнення у вигляді штрафу відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.
Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись статтями 33-35, 122-2, 130, 173 245, 268,280, 284 КУпАП, суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та, із урахуванням ст. 36 КУпАП, застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665,60 грн. в дохід держави.
Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.
Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя	Світлана ДОРОШЕНКО