ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/209/26 Справа № 199/8000/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - БОГУН О. О. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

Категорія 32 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
суддів – Городничої В.С., Макарова М.О.,
при секретарі - Пікос А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 лютого 2025 року у складі судді Богун О.О.
у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа - Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - 
В С Т А Н О В И Л А:

У жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 12 вересня 2024 року на її адресу надійшов лист з копією виконавчого напису від 25 вересня 2019 року, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. про стягнення з неї боргу у розмірі 40668,21 грн. на користь АТ «Альфа-Банк» на підставі кредитного договору №500368472 від 30 квітня 2013 року.
Зазначає, що у приватного нотаріуса були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису, оскільки між нею та банком кредитний договір не укладався, що свідчить про відсутність у неї будь-якої заборгованості перед банком, під час вчинення виконавчого напису, нотаріус вказаного не перевір та вказаний напис було вчинене з пропуском строку.
Враховуючи викладене, вимушена звернутися до суду та просити визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. від 25 вересня 2019 року таким, що не підлягає виконанню та вирішити питання розподілу судових витрат.
Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 лютого 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано відсутністю підстав для задоволення позову, оскільки стягувачем заборгованості за виконавчим написом є ТОВ «Вердикт Капітал», тобто позов пред`явлено до неналежного відповідача у даній справі, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. 
Не погодившись з таким рішення суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що предметом оскарження є виконавчий напис, який вчинений на підставі виникнення зобов`язань між нею та саме АТ «Альфа-Банк», тобто позов пред`явлено до належного відповідача у даній справі. Разом з цим, не звернув уваги на відсутність підстав для вчинення виконавчого напису, оскільки між нею та банком кредитний договір не укладався, що свідчить про відсутність у неї будь-якої заборгованості перед банком, а тому наявні правові підстави для задоволення позову.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 25 вересня 2019 року приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова А.А. вчинила виконавчий написом, зареєстрований в реєстрі за № 5908, яким запропонувала звернути стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Альфа Банк", правонаступником всіх прав та обов?язків якого є ТОВ "Кредитні Ініціативи", правонаступником всіх прав та обов?язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги №2019-1КІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018 року є ТОВ "ФК "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", правонаступником якого, на підставі договору відступлення прав вимоги №16-01/19/1 від 16 січня 2019 року, є ТОВ "Вердикт Капітал", заборгованість за кредитним договором №500368472 від 30 квітня 2013 року за період з 16 січня 2019 року по 09 вересня 2019 року у розмірі 40668,21 грн. Виконавчий напис набрав чинності з дати його вчинення, а саме з 25 вересня 2019 року.
16 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва відкрито виконавче провадження № 60320176 на виконання виконавчого напису №5908, вчиненого 25 вересня 2019 року.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц вказала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.
За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).
Відповідно до частин першої-четвертої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
Визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Не залучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад (правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі №761/23904/19, від 20 січня 2021 року у справі 3203/2/19).
Якщо заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків іншої особи, яка не залучена до участі у справі в якості відповідача, не можуть бути розглянуті судом, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі, суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть.
Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє в позові до такого відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 75)).
Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.
Встановивши, що ТОВ «Ведикт Капітал» набуло прав стягувача за кредитним договором від №500368472 від 30 квітня 2013 року на підставі договору відступлення прав вимоги №16-01/19/1 від 16 січня 2019 року, укладеного між ТОВ "ФК "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" та ТОВ «Ведикт Капітал», суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ТОВ «Ведикт Капітал» мало бути залучено до розгляду справи як відповідач, тому обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки неправильне визначення кола відповідачів, не залучення особи, інтересів якої стосуються вимоги, є безумовною підставою для відмови у задоволенні такого позову, без надання правої оцінки спору по суті.
Доводи апеляційної скарги про те, що позов пред`явлено до належного відповідача у даній справі, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки на підставі відкритого виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, заборгованість за кредитним договором стягується саме на користь ТОВ «Ведикт Капітал», яке є належним відповідачем у даній справі.
Посилання скаржника на відсутність підстав для вчинення виконавчого напису, оскільки кредитний договір між нею та банком не укладався, що свідчить про відсутність у неї будь-якої заборгованості перед банком, а тому наявні підстави для задоволення позову, є безпідставними, оскільки неправильне визначення кола відповідачів, не залучення особи, інтересів якої стосуються позовні вимоги, є безумовною підставою для відмови у задоволенні такого позову, без надання правої оцінки спору по суті.
Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції
Таким чином, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно статті 141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення суду без змін, не змінює розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 лютого 2025 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 09 червня 2026 року
Повний текст судового рішення складено 18 червня 2026 року.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

М.О. Макаров