Провадження номер 2/741/631/26
Єдиний унікальний номер 745/1082/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року Носівський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді - Ляшка Р.С.,
за участю секретаря судового засідання - Гордіної Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Носівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» через систему «Електронний суд» звернулося до Сосницького районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1308328062108 від 24 березня 2023 року в розмірі 14 751 грн., судового збору в сумі 2 422,40 грн. та витрат на правову допомогу 6 000 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 24.03.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Віва Капітал») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1308328062108 (далі - Кредитний договір).
Законодавством України передбачено, що оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. 
За даним кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати позичальникові кредит в розмірі, визначеному кредитним договором, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі, додатках до нього та в Правилах надання грошових коштів у позику, що розміщені на офіційному веб-сайті кредитодавця.
Таким чином, відповідач уклала кредитний договір № 1308328062108 від 24.03.2023 із ТОВ «ФК «Віва Капітал» та відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5 000 грн.
04.10.2023 між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі -ТОВ «Діджи Фінанс») укладено договір факторингу № 04102023/2, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Віва Капітал» відступлено право вимоги за кредитним договором № 1308328062108 від 24.03.2023 на користь ТОВ «Діджи Фінанс». 
Згідно договору відступлення прав вимоги заборгованість відповідача перед ТОВ «Діджи Фінанс» становить 14 751 грн., з яких: 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9 751 грн. - заборгованість за відсотками. 
Ухвалою Сосницького районного суду Чернігівської області від 14 січня 2026 року справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» (07406, вул. Симона Петлюри, 21/1, м. Бровари Київської області) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передано за підсудністю до Носівського районного суду Чернігівської області.
Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2026 року в цивільній справі відкрито провадження, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 28 квітня 2026 року. 
Представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу у відсутності представника позивача, у разі неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення. 
Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог чинного законодавства. Надіслала до суду відзив на позовну заяву у якому вказала, що стороною позивача не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про укладення між сторонами кредитного договору. Позивачем не долучено доказів на підтвердження того, що позивач зареєструвався в ITC первинного кредитора створив в такій системі особистий кабінет, отримав пропозицію (оферту) та ознайомився з нею, отримав електронне повідомлення від кредитодавця із одноразовим ідентифікатором, ввів одноразовий ідентифікатор в ITC кредитодавця, використав одноразовий ідентифікатор для підписання (укладення) кредитного договору. Належними та допустимими доказами, які б могли підтвердити отримання відповідачем коштів є первинні документи, оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які матеріали справи не містять. Як убачається з наданої суду копії платіжного доручення, вказаний документ не дає можливості встановити дійсні обставини справи щодо перерахунку первинним кредитором позивачу кредитних коштів в сумі, позаяк платіжне доручення не містить таких обов'язкових реквізитів первинного документа як: найменування банку, від імені якого складений документ (платіжне доручення складене первинним кредитором яке не є банківською установою у розумінні частини першої статті 15 Закону України «Про банки та банківську діяльність»), посаду особи, відповідальної за здійснення операції та правильність її оформлення (у платіжному дорученні відсутній підпис працівника банку, відповідального за здійснення операції, а також штамп (печатка) відповідної банківської установи про проведення банком означеної операції) та особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції (будь яких підписів, в тому числі електронних цифрових, платіжне доручення не містить). Також у ньому не зазначено найменування, код банку отримувача коштів та повний номер його банківського рахунку. Вказане платіжне доручення не є належним і достовірним доказом надання відповідачу кредитних коштів на виконання умов кредитного договору. Інших доказів, які б підтверджували факт перерахування відповідачу коштів за кредитним договором, позивачем не надано. Зазначила, що у разі заміни первісного кредитора у зобов'язанні, саме останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Просила у задоволенні позову відмовити.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 24.03.2023 між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту «СТАРТ» № 1308328062108 (а.с. 36-47).
Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору за цим Договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у розмірі 5000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та в Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СТАРТ» ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал».
Відповідно до п. 1.6 Кредитного договору дата видачі кредиту - 24.03.2023. 
Відповідно до п. 1.7 Кредитного договору кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 23.04.2023.
Відповідно до п. 1.8 Кредитного договору позичальник має право ініціювати продовження строку кредитування (пролонгації), установленого договором, на підставі звернення до кредитодавця в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації споживачем такого права. Кількість пролонгацій не обмежена.
Відповідно до п. 1.9.1 Кредитного договору період строку дії Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 728,34 % річних, що становить 1,99 % від суми кредиту за кожний день користування ним.
Відповідно до п. 1.14.1 Кредитного договору орієнтовна загальна вартість кредиту для суми кредиту, що зазначена в п. 1.3 Договору, за умови застосування до відносин між сторонами правил нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою, складає 7 985 грн. та включає в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 2 985 грн. та суму кредиту у розмірі 5 000 грн.
Кредитний договір № 1308328062108 від 24.03.2023, Анкета-заява на отримання кредиту підписаний відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора J2Y3R5.
Згідно з довідкою про ідентифікацію клієнта від 24.03.2023 ОСОБА_1 ідентифікована ТОВ «ФК «Віва Капітал». Акцепт оферти позичальником (підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором) здійснено для укладення договору № 1308328062108. Унікальний ідентифікатор (код підпису): J2Y3R5; номер телефону НОМЕР_2 ; електронна пошта позичальника: MARINAHRISTIC790@GMAIL.COM; дата та час надсилання паролю: 24.03.2023 о 09:54:48; номер картки - НОМЕР_3 (а.с. 26).
З Додатку № 3 до Договору про надання фінансового кредиту продукту СТАРТ № 1308328062108 від 24.03.2023, а саме графіку платежів вбачається, що відповідач повинна 23.04.2023 повернути чисту суму кредиту в розмірі 7 985 грн, з яких: 5 000 грн. - сума кредиту, 2 985 грн. - проценти за користування кредитом (а.с. 48).
Згідно з інформаційною довідкою № 1277/10 від 09.10.2023 ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція, а саме: номер транзакції 37964-46248-21633, сума 5000 грн., дата та час транзакції 2023-03-24 09:57:05, номер карти НОМЕР_3 (а.с. 53).
З розрахунку заборгованості, який наданий позивачем вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 1308328062108 від 24.03.2023 становить 14 751 грн., з яких: 5 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2 985 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 6 766 грн. - проценти за прострочення користування кредитом (а.с. 21-23).
04.10.2023 між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладений договір факторингу № 04102023/2, відповідно до якого ТОВ «ФК «Віва Капітал» передало (відступило) за плату ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняло права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с. 112-119).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 04102023/2 від 04.10.2023 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача за договір про надання фінансового кредиту «СТАРТ» № 1308328062108 від 24.03.2023 на суму 14 751 грн., з яких: 5 000 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 9 751 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 20).
З метою досудового врегулювання спору, позивачем 15.08.2025 вих. № 3334714444-АВ було направлено на адресу відповідача досудову вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором № 1308328062108 від 24.03.2023 (а.с. 57).
Згідно зі ст.ст. 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином(відступлення права вимоги). 
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі i на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями ст.ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Статтями 525, 526, 530, 610 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином, у встановлений строк (термін), відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
Суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним договором. Кредитний договір є дійсним, у судовому порядку не оскаржувався.
Встановивши дані обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 000 грн.
Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16).
Згідно з умовами Кредитного договору кредит надається строком на 30 днів (п. 1.7 Кредитного договору, а.с. 38).
Відповідно до п. 5 Анкети-заяви на отримання кредиту строк кредиту 30 днів (з можливістю продовження строку) (а.с. 32).
У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позичальником було ініційовано пролонгацію дії Кредитного договору (порядок якої встановлено п. 1.8 Кредитним договором) та, відповідно, укладалися додаткові угоди між сторонами з цього приводу.
Отже, вимога позивача про стягнення відсотків у сумі 9 751 грн. не підлягає задоволенню, оскільки відсотки за умовами Кредитного договору можуть нараховуватися в межах строку дії останнього. 
Таким чином, з відповідача необхідно стягнути заборгованість за відсотками у розмірі 2 985 грн. (30 х 1.99 х 5000/100 за період з 24.03.2023 по 23.04.2023).
Враховуючи вищевказані обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача заборгованості за кредитним договором № 1308328062108 від 24.03.2023 у розмірі 7 985 грн, з яких: 5 000 грн. - тіло кредиту, 2 985 грн. - проценти за користування кредитом.
Щодо судових витрат по справі суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження надання правничої допомоги та визначеного розміру на її оплату до матеріалів справи додано: договір № 42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025, укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Лівак І.М.; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Лівак І.М., наданих для надання правничої (правової) допомоги від 17.11.2025, вартість наданих послуг складає 6 000 грн.; додаткову угоду № 1308328062108 від 17.11.2025; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВА № 841 (а.с.25, 27-31, 51, 60,61).
У зв`язку з частковим задоволенням позову (54,13 %) з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» необхідно стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 3 247,80 грн.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс» підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 311,29 грн. 
Керуючись ст.ст. 205, 207, 509, 512, 514, 525, 526, 530, 610, 611, 626, 628, 629, 638, 639, 1046, 1048, 1049, 1054, 1077, 1078 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-79, 81, 133. 137, 141, 259, 263-265, 274-279,354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1308328062108 від 24 березня 2023 року в розмірі 7 985 (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судовий збір у розмірі 1 311 (одна тисяча триста одинадцять) грн. 29 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» витрати на правничу допомогу в розмірі 3 247 (три тисячі двісті сорок сім) грн. 80 коп.
Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи: 
позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», ЄДРПОУ 42649746, місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складено 28 квітня 2026 року.

Суддя Р.С. Ляшко