справа № 369/8523/25
провадження № 2/208/1755/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 р.   м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського, Дніпропетровської області,у складі:
головуючої судді: Кузнєцової А.С. 
за участю секретаря судового засідання: Вікторовської О.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним та анулювання актового запису про шлюб, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні суду знаходиться вказана цивільна справа.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що 23.12.2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб. Позивачем зазначено, що шлюб був укладений без наміру створення сім`ї і набуття прав та обов`язків подружжя. Зазначає, що відповідачу укладання шлюбу було необхідно з метою отримання реєстрації місця проживання. ОСОБА_2 він бачив лише один раз в день реєстрації шлюбу. З моменту укладення шлюбу сторони разом не проживали, дітей не мають, спільним побутом пов`язані не були, спільного бюджету в них не було. За місцем його мешкання відповідач жодного разу не була. 28.08.2024 р. шлюб між сторонами було розірвано, про що складено відповідний актовий запис №144. 
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою про визнання недійним шлюбу між ним та ОСОБА_2 , укладеним 23 грудня 2023 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Боярської міської ради Фастівського району Київської області, актовий запис № 350. Анулювати шлюб, зареєстрований 23 грудня 2023 року між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Анулювати актовий запис, здійснений виконавчим комітетом Боярської міської ради Фастівського району Київської області, актовий запис № 350.
Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, що відповідає п. 4 ч. 6 ст. 19 ЦПК України.
Сторони в судове засідання не з`явилися.
Позивач  ОСОБА_1  в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, надав заяву, просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, представник відповідача, адвокат Конюшенко І.Д., подала клопотання про розгляд справи за її та відповідача відсутності, в задоволенні позовних вимог просили відмовити. Також було подано відзив на позовну заяву, в якій представник відповідача заперечувала проти позовних вимог, посилаючись на те, що шлюб з позивачем не був фіктивним. Позивач та відповідач деякий час жили однією родиною як чоловік та дружина. Щодо місця реєстрації, зазначено, що відповідач не змінювала місце реєстрації як внутрішньо переміщена особа, в будинку ОСОБА_1 проживала без реєстрації, але за його згодою, починаючи з 23.10.2023 р. і до серпня 2024р. На підтвердження справжності сімейного життя з позивачем надала фото з святкування нового 2024 року та зимового відпочинку в січні 2024р.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків.
Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.
23.12.2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Боярської міської ради Фастівського району Київської області, актовий запис № 350 (копія свідоцтва про шлюб а.с. 5).
28.08.2024 р. шлюб між сторонами було розірвано, про що складено Боярським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області було складено актовий запис №144 (копії свідоцтва про розірвання шлюбу а.с. 6)
Згідно зі ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Виходячи зі змісту ч.1 ст.2 ЦПК, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст.10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України, встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.
Звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить визнати неукладеним шлюб між ним та відповідачкою, який був зареєстрований 23.12.2023 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Фастівського району Київської області, актовий запис № 350, та анулювати відповідний реєстраційний запис, як на правову підставу позивач посилається на положення ст. 40 СК України.
Згідно з ч. 2 ст. 40 СК України та п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.
У відповідності до ст. 45 СК України недійсний шлюб, а також шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя, а також прав та обов`язків, які встановлені для подружжя іншими законами України.
Крім цього, як вбачається із позиції, що міститься у ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02жовтня 2013року у справі №6-569Ісв13, причому відсутність мети щодо створення сім`ї може стосуватися як бажань однієї особи, що реєструє шлюб за ситуації існування мети створення сім`ї у іншої особи, так і двох осіб одночасно за їх взаємною згодою та обізнаністю. Причини реєстрації фіктивного шлюбу можуть бути різними, як правило вони пояснюються та обумовлюються бажанням отримати певні права, підставою виникнення яких самостійно чи у складі інших юридичних фактів є шлюб, наприклад, отримання спадщини, житлової площі тощо. У випадку встановлення фіктивності шлюбу намір визначається стосовно речей не правового характеру - бажання проживати разом, вести спільне господарство, дбати про добробут та моральний стан сім`ї тощо. Саме по речах не правового характеру, що супроводжують.
Зі змісту шлюбно-сімейних правовідносин, поняття шлюбу, а також положень СК та зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що при розгляді спорів щодо фіктивності шлюбу судам необхідно встановити всі обставини справи, зокрема, стосунки подружжя до шлюбу, його тривалість, спільне проживання, у разі тимчасового або роздільного проживання його причини, ведення господарства подружжям у шлюбі, набуття спільного майна, інші докази, які б свідчили про бажання створити сім`ю чи про його відсутність.
Сімейний кодекс України містить вичерпний перелік обставин, які слугують підставами для визнання шлюбу недійсним. Аналіз їх дозволяє дійти висновку, що недійсним визнається шлюб, зареєстрований в державному органі державної реєстрації актів цивільного стану (далі - ДРАЦС) за відсутності хоча б однієї з позитивних умов його укладення, або, навпаки, за наявності хоча б однієї з негативних умов укладення. Таким чином, недійсність шлюбу пов`язується з порушенням умов укладення шлюбу та є формою відмови держави від визнання укладеного шлюбу як юридично значущого акту, виражена в рішенні суду, винесеному в порядку цивільного судочинства у зв`язку з порушенням встановлених законом умов укладання шлюбу, що є за своєю суттю заходом захисту. До підстав визнання шлюбу недійсним належать: порушення умов укладення шлюбу, передбачених статтями 22, 24-26 СК України; наявність при укладенні шлюбу обставин, що перешкоджають його реєстрації; реєстрація фіктивного шлюбу.
При чому, залежно від того, які вимоги закону були порушені при укладенні шлюбу, останні поділяються на: абсолютно недійсні; шлюби, які визнаються недійсними за рішенням суду; та відносно недійсні (оспорювані), які можуть бути визнані недійсними судом.
Абсолютно недійсними вважаються шлюби, які укладені всупереч встановленим законом перешкодам до їх укладення, а саме, шлюб: - зареєстрований з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі (ч. 1 ст. 39 СК), тобто укладенням такого шлюбу порушено основний принцип сімейного права - одношлюбність. У цьому випадку недійсним визнається останній шлюб, оскільки на момент його укладення особа вже перебувала в іншому зареєстрованому шлюбі; - зареєстрований між особами, які є родичами прямої лінії споріднення, а також між рідними братом і сестрою (ч. 2 ст. 39 СК), тобто порушено такий основний принцип сімейного права, як відсутність кровного споріднення; - зареєстрований з особою, яка визнана недієздатною (ч. 3 ст. 39 СК). Абсолютно недійсні шлюби вважаються недійсними з моменту їх реєстрації і не потребують судового рішення щодо цього. Анулювання актового запису відбувається органами ДРАЦС на підставі заяви заінтересованої особи з наданням відповідних доказів порушення цим шлюбом однієї з указаних засад сімейного права. Причому актовий запис про шлюб анулюється незалежно від смерті осіб, з якими було зареєстровано шлюб, а також розірвання цього шлюбу (ч. 6 ст. 39 СК).
До шлюбів, які визнаються недійсними за рішенням суду, належать шлюби, укладені без вільної згоди жінки або чоловіка (ч. 1 ст. 40 СК), а також фіктивні шлюби (ч. 2 ст. 40 СК).
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною, а також з собою, яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати тими, має наслідки, встановлені статтями 38-40 цього Кодексу (частини перша-друга статті 24 СК України).
Добровільність шлюбу є однією з основних засад сучасного сімейного права. Тому порушення умов щодо добровільності шлюбу є підставою для визнання його недійсним. Згода особи є способом зовнішнього виявлення її внутрішньої волі на реєстрацію шлюбу. Згода особи не вважається вільною, зокрема, якщо в момент реєстрації шлюбу особа страждала тяжким психічним розладом, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і або) не могла керувати ними. У разі коли особа страждала тяжким психічним розладом, вона, без сумніву, не могла сповна усвідомлювати значення своїх дій і (або) керувати ними.
Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 761/16077/19.
Державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.
З пояснень, наданих відповідачкою у відзиві на позов, слідує, що 23.10.2023 року вона переїхала до селища Гатне, Фастівського району в будинок, який належить ОСОБА_1 23.12.2023 року був зареєстрований шлюб. Шлюб був укладений за доброї волі та вільного волевиявлення позивача та відповідача, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану було поставлено підписи. Зазначений факт не оспорюється сторонами. Разом вони зустрічали Новий 2024 рік вдома у ОСОБА_3 . Після Новорічних свят поїхали відпочивати в Карпати. Деякий час сторони жили як подружжя, але згодом сталися події, які вплинули на відносини, тому ОСОБА_1 запропонував розірвати шлюб в органах РАЦС. У липні 2024 року вони подали спільну заяву. Через 10-14 днів після подання заяви про розірвання шлюбу, ОСОБА_4 виїхала з будинку чоловіка до себе в Лохвицький район, і 28.08.2024 року приїхала для оформлення розірвання шлюбу. 28.08.2024 р. шлюб між сторонами було розірвано.
З наданих відповідачкою світлин вбачається, що сторони разом святкували новий рік 2024, 16.01.2024 р. зроблено спільне фото з відпочинку (а.с.43, 44).
При цьому, фото зі святкування нового року та розташування позивача та відповідача відносно одне одного не свідчать про те, що між ними відсутні будь-які стосунки. 
До того ж, додані відповідачкою фото спростовують твердження позивача, що ОСОБА_2 він бачив один раз, в день реєстрації шлюбу.
Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що підстави для визнання шлюбу недійсним відсутні.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна, частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. 
На підставі викладеного, керуючись ст.55 Конституції України, Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 1 липня 2010 року № 2398-VI, ст.ст. 22,24-26, 39, 40, 41, 42 СК України, ст.ст. 12, 19, 49, 81, 263-265, 247, 293, 294, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання шлюбу недійсним та анулювання актового запису про шлюб - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили, відповідно до ст. 273 ЦПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дата складання повного тексту рішення суду 15.06.2026 року.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ; 
- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання як ВПО: Полтавська область, Миргородський район, с. Вирішальне;
- представник відповідча: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , а/с 6099 впз 49125, м. Дніпро.

Суддя  А.С. Кузнєцова