Справа № 755/17986/25 Суддя в суді першої інст. - Левко В.Б.
Провадження № 33/824/2556/2026   Суддя-доповідач - Дрига А.М.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	
П О С Т А Н О В А
27 квітня 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М., перевіривши апеляційну скаргу адвоката Седун Д.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 6 січня 2026 року, 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 6 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на день розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.
Згідно ст. 40-1 КУпАП постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп. 
Не погоджуючись з рішенням судді, адвокат Седун Д.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційна скарга подана з порушенням строку апеляційного оскарження постанови судді та подана з відповідним клопотанням про поновлення цього строку, мотивоване тим, що про існування постанови ОСОБА_1 стало відомо 14.03.2026 року з додатку «Дія». Про час і місце розгляду його повідомлено не було.
Розглянувши клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, перевіривши причини його пропуску, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно із ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови. 
Зважаючи на викладене, строк на апеляційне оскарження відраховується з дати винесення постанови та може бути поновлений судом виключно у разі наявності поважних причин пропуску такого строку, обґрунтовано наведених апелянтом.
Так, оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята 6 січня 2026 року. Разом з тим, з апеляційною скаргою адвокат Седун Д.В. звернулась 20 березня 2026 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки протоколи були складені у його присутності. 
Також, ОСОБА_1 судом першої інстанції належним чином був повідомлений про час і місце розгляду в місцевому суді, а саме засобами поштового зв`язку за вказаною адресою у протоколі. Оскаржувана постанова винесена за відсутності  ОСОБА_1 .
Тобто, за умови достатньої зацікавленості, ОСОБА_1 мав можливість ознайомитись з повним текстом судового рішення, шляхом звернення до місцевого суду та оскаржити його в апеляційному порядку у встановлений законом строк.
Крім того, в даному випадку апеляційну скаргу і клопотання про поновлення строку подав не ОСОБА_1 , а адвокат Седун Д.В., яка і заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження їй як захиснику на підставі договору із ОСОБА_1. про надання правової допомоги від 15 березня 2026 року (а.с.55).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2024 року (справа №304/1035/20, провадження № 13-58 ск23) зазначила, що хоча захисник і діє в інтересах підзахисного, однак він є самостійним учасником кримінального провадження із власною правосуб`єктністю, і його юридичне становище не є тотожним становищу особи, захист якої він здійснює. Аналогічні положення щодо процесуального статусу особи, яка притягується до відповідальності, та її захисника містять і положення КУпАП. Так, за змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП ОСОБА_1 , як особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, та його захисник - адвокат Седун Д.В. є самостійними суб`єктами звернення до суду апеляційної інстанції для оскарження постанови суду від 6 січня 2026 року.
При цьому, як видно з матеріалів справи адвокат Седун Д.В. була залучена до цієї справи 15 березня 2026 року, а отже вона набула повноважень на захист і представництво інтересів ОСОБА_1 уже після спливу строку оскарження, про поновлення якого вона просить.
Наведені обставини є додатковою підставою для відмови адвокату у поновленні строку апеляційного оскарження, оскільки у період перебігу вказаного строку, адвокат Седун Д.В. не мала процесуального статусу захисника в цій справі і відповідно не володіла правом на оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 6 січня 2026 року.
На думку апеляційного суду, особи, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження.
За наведених обставин, апеляційний суд не вбачає порушення права на справедливий суд та захист прав правопорушника, оскільки суд першої інстанції виконав усі необхідні дії для забезпечення цих прав. Відсутність належної активності правопорушника в межах установлених строків не може бути підставою для визнання порушення права на захист або права на справедливий суд.
Отже, наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду не можна визнати поважними, а тому адвокату Седун Д.В. слід відмовити в поновленні такого строку та на підставі ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційну скаргу повернути.
Керуючись ч. 2 ст. 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання адвоката Седун Д.В. пропоновлення строку на апеляційне оскарженняпостанови суддіДніпровського районного суду м. Києва від 6 січня 2026 року - відмовити.
Апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига