Справа №491/152/26 
Провадження № 2-о/491/20/26
РІШЕННЯ
іменем України

05 травня 2026 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі головуючого судді - Желяскова О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Білоус А.В.,
учасників справи: заявника - ОСОБА_1 ,
представника заявника - адвоката Бойка О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ананьїв Одеської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем заінтересована особа: Ананьївська міська рада,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт його постійного проживання з бабусею ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 . Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на майно у вигляді житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , належного їй за свідоцтвом про право власності № НОМЕР_1 , виданим 26 червня 2009 року виконавчим комітетом Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області. Звернувшись до приватного нотаріусу Подільського районного нотаріального округу Воробйова А.О., з приводу оформлення спадщини нотаріус листом повідомив заявника про неможливість оформлення свідоцтва про право на спадщину через пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини або не підтвердження в судовому порядку факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявник зазначає, що по день смерті бабусі постійно проживав з нею у її будинку за адресою: АДРЕСА_1 , так як вона була у похилому віці та потребувала постійної допомоги. У заявника був спільний бюджет з бабусею, вони були пов`язані спільним побутом, за її дорученням заявник купував продукти харчування, ліки, сплачував комунальні платежі, тощо. Після смерті спадкодавця та по теперішній час заявник продовжує постійно проживати у зазначеному будинку разом зі своєю родиною. Як зазначив заявник, встановлення факту постійного спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне для оформлення спадкових справ та одержання свідоцтва про право на спадщину за законом. 
Ухвалою суду від 12 березня 2026 року відкрито провадження у вищевказаній справі та призначено судове засідання (а.с.35).
В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник - адвокат Бойко О.О., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії ВН № 1647187 від 11 лютого 2026 року (а.с.26), надали пояснення відповідно до обставин, викладених в заяві, вимоги підтримали з підстав викладених у заяві.
Представник заінтересованої особи Ананьївської міської ради в судове засідання не прибув. Про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином у відповідності до вимог статті 128 ЦПК України. Це підтверджує довідка про доставку електронного листа (а.с.46). Водночас, 19 березня 2026 року через підсистему «Електронний суд» представник Ради, в особі її Голови, Тищенко Ю.С. надав клопотання, в якому просить розгляд справи здійснити без участі представника заінтересованої особи, розгляд заяви залишає на розсуд суду та просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Представник зазначає, що права та обов`язки осіб, які беруть участь у цивільному судочинстві відомі та зрозумілі. Інших заяв, клопотань, відводів не має (а.с.38).
Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України.
Відповідно до частини четвертої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
Враховуючи викладене, положення частини третьої статті 223 ЦПК України, клопотання представника заінтересованої особи про розгляд справи за їх відсутності (а.с.38), наявність відомостей про належне повідомлення про дату, час та місце слухання справи (а.с.46), суд постановив ухвалу про розгляд даної справи за відсутності заінтересованої особи - Ананьївської міської ради (а.с.41 зворотний).
Суд, взявши до уваги пояснення заявника та його представника, допитавши свідків, вивчивши та перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що заявлені вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень статтей 126-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (частина перша статті 1269 ЦК України).
Згідно підпункту 4.10 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (в редакції чинній на час відкриття спадщини), видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. 
Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (пункт 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13).
Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
Відповідно до пунктів 2, 21, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» N 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.
Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.
Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб (постанова Верховного Суду від 17 червня 2024 року в справі № 753/21178/21 (провадження № 61-15630св23)).
У судовому засіданні встановлено, що згідно копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 13 квітня 1999 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, заявником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Ананьїв Одеської області, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6-8).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 10 січня 2018 року Ананьївським районним відділом державної актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.14).
Відповідно до свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 на житловий будинок, виданого 26 червня 2009 року виконавчим комітетом Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області, ОСОБА_2 належав на праві приватної власності житловий будинок в АДРЕСА_1 (а.с.12, 13).
Після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), сформована 04 грудня 2025 року за № 83486414 (а.с.19).
Маючи намір оформити спадщину, заявник звернувся до приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Одеської області Воробйова А.О., який відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки не підтверджується факт спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.16).
Як вказав заявник, на час смерті ОСОБА_2 він постійно проживав разом з нею за однією адресою та здійснював за бабусею догляд у зв`язку з її похилим віком, тому вважав себе таким, що спадщину прийняв. На даний час він не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки вони з бабусею були зареєстровані за різними адресами, тому звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно довідки № 170, виданої 04 травня 2026 року старостою Байтальського старостинського округу Ананьївської міської територіальної громади, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно спільно проживав з листопада 1994 року та вів спільне господарство разом із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 по день смерті останньої, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підстава акт підтвердження спільного проживання та ведення спільного господарства від 04 травня 2026 року (а.с.48-49).
Допитаний в судовому засіданні 07 квітня 2026 рокуяк свідок ОСОБА_3 вказав, що ОСОБА_1 десь з 1990 року проживав разом з бабусею по лінії матері - ОСОБА_2 до дня її смерті. Доглядав її, вели домашнє господарство та здійснив її поховання. Також зазначив, що заявник і наразі живе в цьому будинку та є його сусідом.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні 05 травня 2026 року пояснила, що з заявником є сусідами,також підтвердила, що ОСОБА_1 з 90-х років постійно проживав разом зі своєю бабусею ОСОБА_2 , доглядав її до дня смерті.
Таким чином, факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, тобто на день смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_1 , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки.
За вказаних обставин, враховуючи, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити, оскільки вимога її законна, обґрунтована та підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 294, 315 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем заінтересована особа: Ананьївська міська рада, - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ананьїв Одеської області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий 13 квітня 1999 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з листопада 1994 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 (по день смерті), тобто не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У відповідності до підпункту 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.
Відомості про учасників справи на виконання пункту 4 частини п`ятої статті 265 ЦПК України:
заявник:           представник заявника - адвокат:	Іванов Юрій Васильович, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5  ОСОБА_5 , адреса розташування робочого місця: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 	
заінтересована особа:	Ананьївська міська рада, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 04056807; місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 66401, Одеська область, Подільський район, м. Ананьїв, вул. Незалежності, буд. 51	

Копію рішення суду вручити/надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу.
Повний текст рішення суду складено 06 травня 2026 року.

Суддя          О.О. Желясков

Рішення суду набрало законної сили «_____» __________________20_____ року.
Оригінал рішення суду знаходиться в матеріалах цивільної справи № 491/152/26 Ананьївського районного суду Одеської області.