Справа № 132/1780/26
Провадження №1-кп/132/359/26
Вирок
Іменем України
23 червня 2026 року Калинівський районний суд Вінницької області
в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 42025022330000117 від 19 серпня 2025 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця села Глинськ Калинівського району Вінницької області, громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, працює трактористом-машиністом ТОВ «Поділля Агропродукт», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України,

за участі сторін кримінального провадження: 
прокурора Козятинського відділу
Хмільницької окружної прокуратури 
Вінницької області ОСОБА_4 ,
Обвинуваченого ОСОБА_3 , 

ВСТАНОВИВ: 
ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді тракториста-машиніста ТОВ «Поділля Агропродукт», 26.11.2025 року близько 16:00 год керуючи трактором марки «МТЗ-82.1», реєстраційний номер НОМЕР_2 , із незареєстрованим причепом приїхав на земельні ділянки, що розташовані поблизу с. Бережани Хмільницького району Вінницької області, із кадастровими номерами 0521683300:02:000:0425, яка належить ОСОБА_5 та 0521683300:02:000:0414, яка належить ОСОБА_6 , де злив побічні продукти тваринного походження не призначені для споживання людиною (гній).
Згідно ст. 15 Закону України «Про відходи» громадяни України зобов`язані: дотримуватися вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері поводження з відходами, виконувати інші обов`язки, передбачені щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища відходами.
Згідно ч. 1 ст. 167 Земельного Кодексу України, господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад встановлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.
Статтею 33 Закону України «Про відходи» передбачено, шо зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, в якому визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відходів відповідно до встановлених умов їх зберігання. Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів, у тому числі побутових, у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об`єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини.
Відповідно до статті 42 Закону України «Про відходи» особи, винні в порушенні законодавства про відходи, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільну чи кримінальну відповідальність за:
а) порушення встановленого порядку поводження з відходами, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров`я людини та економічних збитків;
б) самовільне розміщення чи видалення відходів;
и) невиконання вимог щодо поводження з відходами (під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення та захоронення), що призвело до негативних екологічних, санітарно-епідемічних наслідків або завдало матеріальної чи моральної шкоди.
Статтею 16 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що захист населення від інфекційних хвороб, спільних для тварин і людей (зооантропонозних інфекцій), забезпечується проведенням ветеринарно-санітарних, протиепізоотичних, профілактичних і протиепідемічних заходів під час догляду за тваринами, виробництва, переробки та реалізації продукції тваринництва, дотриманням усіма господарюючими суб`єктами вимог ветеринарних, санітарно-гігієнічних і санітарно-протиепідемічних правил і норм, а також контролем місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за їх дотриманням.
Згідно статті 22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» встановлено, що у процесі експлуатації виробничих, побутових та інших приміщень, споруд, обладнання, устаткування, транспортних засобів, використання технологій їх власник зобов`язаний створити безпечні і здорові умови праці та відпочинку, що відповідають вимогам санітарних норм, здійснювати заходи, спрямовані на запобігання захворюванням, отруєнням, травмам, забрудненню навколишнього середовища.
Згідно статті 46 Закону України «Про охорону земель» встановлено, що при здійсненні господарської діяльності, пов`язаної із зберіганням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням і захороненням відходів, забезпечуються: виконання заходів щодо запобігання або зменшення обсягів утворення відходів та екологічно безпечне поводження з ними; максимальне збереження ґрунтового покриву на основі обраного оптимального варіанта територіального розміщення об`єктів поводження з відходами; зняття родючого шару ґрунту, його складування, збереження та використання при рекультивації земель, покращенні малопродуктивних земель і благоустрої населених пунктів; запобігання негативному впливу об`єктів поводження з відходами, що використовуються для збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення відходів на ґрунтовий покрив прилеглих територій.
Підприємства, установи та організації, а також громадяни, діяльність яких пов`язана з накопиченням відходів, зобов`язані забезпечувати своєчасне вивезення таких відходів на спеціальні об`єкти, що використовуються для їх збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення.
Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на землях природно-заповідного та іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, у межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об`єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про побічні продукти тваринного походження, не призначені для споживання людиною», побічними продуктами тваринного походження, що належать до категорії II, є гній, немінералізоване гуано і вміст травного тракту.
Згідно з положеннями ст. ст. 12, 15, 25 Закону України «Про побічні продукти тваринного походження, не призначені для споживання людиною», гній як побічний продукт тваринного походження II категорії, повинен бути використаний, оброблений або перероблений одним або кількома з таких способів:
-використаний для виробництва органічних добрив або покращувачів ґрунту для розміщення на ринку відповідно до ст. 19 Закону України «Про побічні продукти тваринного походження, не призначені для споживання людиною» після оброблення шляхом стерилізації під тиском з постійним маркуванням отриманого матеріалу;
-компостований або перетворений на біогаз після оброблення шляхом стерилізації під тиском з постійним маркуванням отриманого матеріалу;
-перероблений на органічні добрива для внесення в грунт та покращувачі ґрунту з попереднім обробленням шляхом стерилізації під тиском або без такого оброблення - щодо гною, вмісту травного тракту, відокремленого від травного тракту, немінералізованого гуано, внесені у ґрунт з попереднім обробленням або без такого оброблення;
-використаний в якості палива для спалення з попереднім обробленням або без такого оброблення;
-оброблений шляхом стерилізації під тиском або іншими рівноцінними методами та використані для фармацевтичного, хірургічного, промислового або сільськогосподарського виробництва, крім виробництва кормів;
-видалений шляхом спалювання безпосередньо без попереднього оброблення або після такого оброблення шляхом стерилізації під тиском з постійним маркуванням отриманого матеріалу.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1325 від 15.12.2021 затверджено нормативи гранично допустимих концентрацій небезпечних речовин у ґрунтах, а також перелік таких речовин, серед яких зазначено нітрати, сульфати, фосфор та сірководень.
Всупереч зазначеним спеціальним правилам, ОСОБА_3 , маючи, необхідність у видаленні або утилізації побічних продуктів тваринного походження не призначених для споживання людиною, зокрема рідкого гною утримуваних свиней, який без попереднього оброблення, перероблення чи утилізації містить надмірну кількість нітратів, сульфатів, фосфору та сірководню для його безпечного для довкілля внесення на ґрунт, повинен був дотримуватись спеціальних правил щодо запобігання забрудненню земель, 26.11.2025 року близько 16:00, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у виді створення загрози життю та здоров`ю людей чи довкіллю, не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, з метою забезпечення діяльності ТОВ «Поділля Агропродукт», використовуючи трактор марки «МТЗ-82.1», реєстраційний номер НОМЕР_2 , із незареєстрованим причепом, вилив побічні продукти тваринного походження не призначені для споживання людиною (гній) на земельні ділянки з кадастровими номерами: 0521683300:02:000:0425 та 0521683300:02:000:0414, що відповідно до протоколу вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів №71-2025 від 09.01.2026 р. призвело до перевищення концентрацій показників аномію (обмінного) у ґрунті порівняно з фоновими пробами.
Відповідно до висновку експертів за результатами проведення судових інженерно-екологічних експертиз, внаслідок розміщення побічних продуктів тваринного походження не призначених для споживання людиною (гною) на земельних ділянках з кадастровими номерами: 0521683300:02:000:0425 та 0521683300:02:000:0414 (землі сільськогосподарського призначення - 01.03 для ведення особистого селянського господарства), які знаходиться на території Калинівської територіальної громади, поблизу с. Бережани Хмільницького району Вінницької області, відбулись негативні зміни хімічного складу ґрунту, а саме, перевищення фонових показників амонію (обмінного) в 1,3 рази та хлоридів в 1,2 рази, що призвело до забруднення досліджуваних земельних ділянок: 0521683300:02:000:0425 на площі 20000 м2 та 0521683300:02:000:0414 на площі 11074 м2.
Загальний розмір шкоди, заподіяної внаслідок забруднення земельних ділянок з кадастровими номерами: 0521683300:02:000:0425 та 0521683300:02:000:0414, які знаходиться на території Калинівської територіальної громади, поблизу с. Бережани Хмільницького району Вінницької області, внаслідок розміщення на ній побічних продуктів тваринного походження не призначених для споживання людиною, становить 11560 (одинадцять тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 40 копійок.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.
Враховуючи думку учасників судового процесу, суд визнав недоцільним досліджувати інші докази по кримінальному провадженню, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин.
З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , а також дослідити докази, що характеризують обвинуваченого.
Також обвинуваченому ОСОБА_3 суд роз`яснив, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному визнав повністю за обставин вказаних в обвинувальному акті. Суду показав, що 26.11.2025 року близько 16:00 год., керуючи трактором марки «МТЗ-82.1», реєстраційний номер НОМЕР_2 , із незареєстрованим причепом, перебуваючи на посаді тракториста-машиніста ТОВ «Поділля Агропродукт», приїхав на земельні ділянки, що розташовані поблизу с. Бережани Хмільницького району Вінницької області, які належать потерпілим, та вилив на вказані земельні ділянки гній, тим самим забруднивши їх. Завдану шкоду потерпілим відшкодував у повному обсязі. У вчиненому щиро розкаюється та просить його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, однак звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має. Завдана шкода їй відшкодована. Обвинуваченого ОСОБА_3 просить суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має. Завдана шкода йому відшкодована. Обвинуваченого ОСОБА_3 просить суворо не карати.
На досудовому слідстві дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 239 КК України, як забруднення земель речовинами та іншими матеріалами, шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для довкілля.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та добровільне відшкодування завданого збитку. 
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, як на досудовому слідстві, так і під час судового розгляду не встановлено.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на досудовому слідстві не застосовувався.
По даному кримінальному провадженню цивільний позов потерпілими не заявлявся.
Документально підтверджені витрати на залучення експертів Вінницького відділення КНДІСЕ МЮУ за проведення: 
- судової інженерно екологічної експертизи, висновок експерта № 695 від 28.04.2026 року, становлять 11908 гривень 26 копійок;
- судової інженерно екологічної експертизи, висновок експерта № 696 від 28.04.2026 року, становлять 11908 гривень 26 копійок, а всього на загальну суму 23816 гривні 52 копійки, які суд вважає за необхідне, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.
При обрані виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, усвідомив свою провину, за місцем роботи характеризується позитивно, обставини, які пом`якшують його покарання, а саме те, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, добровільно відшкодував завданий потерпілим збиток та відсутність обставин, які обтяжують його покарання. 
З врахуванням наведених обставин, суд вважає, що з метою попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, виправлення та перевиховання ОСОБА_3 , можливе без ізоляції від суспільства з обранням йому покарання у виді сплати штрафу в дохід держави, що буде необхідним і достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України.
Арешт майна, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 28.11.2025 року, згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Питання про речові докази суд вважає необхідним вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349 ч.3, 373, 374 КПК України, суд, –

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 23816 (двадцять три тисячі вісімсот шістнадцять) гривень 52 копійки.
Арешт накладений відповідно до ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 28.11.2025 року на майно, а саме: на трактор марки «МТЗ-82.1», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно з свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 від 06.01.2012 року належить ПАТ «Браїлівське», а також на причіп без реєстраційних документів, який належить ПАТ «Браїлівське» - скасувати.
Речові докази по справі, а саме: трактор марки «МТЗ-82.1», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно з свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 від 06.01.2012 року належить ПАТ «Браїлівське»; причіп без реєстраційних документів, який належить ПАТ «Браїлівське», які було передано на відповідальне зберігання директору ФГ «Україна-Т» ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_2 , на територію ФГ «Україна-Т», яке розташоване за адресою: вул. Польове Урочище, 6, с. Бережани Хмільницького району Вінницької області, - передати за належністю їх власнику на праві користування - ТОВ «Поділля Агропродукт» (Вінницька область, Хмільницький район, село Корделівка, вулиця Київська, будинок 1Г). 
Вирок може бути оскарженим до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. 
З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_1