Справа № 459/735/26 
Провадження № 2/459/295/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
28 травня 2026 року Шептицький міський суд Львівської області
в складі: головуючого – судді Жураковський А.І.
з участю секретаря судових засідань Ганас К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шептицький за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В :
27.02.2026 позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 в його користь заборгованість за договором №552624-КС-001 про надання кредиту від 15.08.2025 в розмірі 86 930,00 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 34 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах – 33 320,00 грн; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦК України – 16 320,00 грн, суми прострочених платежів по комісії – 3 290,00 грн; а також понесені судові витрати в розмірі 2662,40 грн, мотивуючи позовні вимоги тим, що 15.08.2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №552624-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронним повідомленням, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого, банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 34000 грн на засадах строковості, поворотності, платності. Проценти за користування кредитом у розмірі 1,00 % за кожен день користування кредитом. Однак, всупереч вимог законодавства та умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, відповідно до розрахунку заборгованості відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату на загальну суму 9290,00 грн. Відтак, станом на 15.02.2026 заборгованість за договором №552624-КС-001 про надання кредиту від 15.08.2025 становить 86 930,00 грн., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту – 34 000,00 грн; сума прострочених платежів по процентах – 33 320,00 грн; сума заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦК України 16 320,00 грн, сума прострочених платежів по комісії – 3 290,00 грн, тому просить стягнути вказану суму та вирішити питання судових витрат.
Ухвалою від 16.03.2026 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд по справі з викликом сторін. 
15.04.2026 розгляд справи відкладено у зв`язку із витребуванням доказів та першою неявкою відповідача. 
18.05.2026 учасники справи не з`явилися у судове засідання. 
Представник позивача у позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутності. 
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судові засідання 15.04.2026, 18.05.2026 не з`явився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини неявки не повідомляв. При цьому, відповідачем не було подано відзиву.
На підставі норм ст.ст. 280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до вимог ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку.
Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що 15.08.2025 ОСОБА_1 направив ТОВ «Бізнес Позика» пропозицію (оферту) укласти договір №552624-КС-001 про надання кредиту.
15.08.2025 року ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №552624-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, підписавши електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-9364, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір №552624-КС-001.
Відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-9364, UA-8633 відповідно договір №552624-КС-001 про надання кредиту, паспорт споживчого кредиту.
Відповідно до розділу 2 Договору, кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 34000,00 гривень, строком на 16 тижнів, процентна ставка за кредитом 1% в день, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Строк дії договору до 15.12.2025. Комісія, за видачу Кредиту становить 6800,00 грн.
З візуальних форм послідовності дій клієнта вбачається порядок дій здійснений сторонами кредитного договору щодо його укладення.
Згідно із анкетою клієнта ОСОБА_1 зазначено найменування позичальника, адресу реєстрації та проживання, документ, що посвідчує особу, телефон, адресу електронної пошти та номер платіжної карти НОМЕР_1 .
Як вбачається із підтвердження, наданого ТОВ «ПрофітГід» щодо здійснення переказу грошових коштів, на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника ТОВ «ПрофітГід» було здійснено успішний переказ грошових коштів платником ТОВ «Бізнес Позика» на номер платіжної картки отримувача НОМЕР_2 . В призначенні переказу вказано: «перерахунок коштiв Дмитришину І.С. ІПН НОМЕР_3 згідно до кредитного договору №552624-КС-001 від 15.08.2025 без ПДВ».

Витребувані докази від АТ «Приватбанк» підтверджують, що у АТ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) відкрито банківський рахунок, до якого емітовано банківську платіжну карту № НОМЕР_1 . Згідно виписки по рахунку 15.08.2025 здійснено переказ коштів у сумі 34000,00 грн банківську платіжну карту № НОМЕР_1 .
З розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту №552624-КС-001 від 15.08.2026 відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 86 930,00 грн, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту – 34 000,00 грн; сума прострочених платежів по процентах – 33 320,00 грн; сума заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦК України 16320,00 грн, сума прострочених платежів по комісії – 3 290,00 грн.
Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
В силу статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У відповідності до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Частинами 1, 3 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача.
Відповідно до статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
За частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази підтверджують укладення між ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 договору кредиту, отримання відповідачем кредитних грошових коштів та їх неповернення позивачу, тобто невиконання відповідачем умов, укладеного договору, у зв`язку з цим позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення із боржника фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати відсотків.
Щодо вимог про стягнення комісії за надання кредиту за Кредитним договором в розмірі 3290,00 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно з ч.2 ст.8 цього Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно з ч.ч.1,2,5,7 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.
Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Аналіз умов Договору свідчить про те, що комісія за надання кредиту, встановлена в п.4.11 Договору, є платою безпосередньо за надання кредиту позичальнику.
Умови договору не містять переліку інших додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику. 
Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15.
Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства. Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду, від 21 квітня 2021 року в справі № 677/1535/15, від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15, від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15, від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 та від 20 липня 2022 року у справі № 343/557/15-ц.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що положення Договору щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту суперечить положенням ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними, а відтак відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією за надання кредиту в розмірі 3290,00 грн.
За наведених обставин, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Щодо стягнення заборгованості по відсотках відповідно до статті 625 ЦК України в розмірі 16320,00 грн, суд керується наступним.
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відтак, заявлена представником позивача сума заборгованості по відсотках відповідно до статті 625 ЦК України в розмірі 16320,00 грн за кредитним договором №552624-КС-001 від 15.08.2026 не підлягають стягненню з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика».
Таким чином, суд приходить до висновку, що аргументи, якими представник позивача мотивував позовні вимоги, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому такі слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №552624-КС-001 від 15.08.2026 у розмірі 67 320,00 грн, що складається із: 34000,00 грн прострочених платежів по тілу кредиту; 33320,00 грн прострочених платежів по процентах.
Оскільки за наслідком розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2061,81 грн, виходячи з наступного розрахунку 67 320,00 грн (сума задоволених позовних вимог) х 2662,40 грн. (ставка судового збору) : 86 930,00 грн (сума заявлених позовних вимог). 
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 279, 280-284, 354 ЦПК України, суд,- В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (ЄДРПОУ: 41084239, 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411) загальну суму заборгованості за кредитним договором №552624-КС-001 від 15.08.2026 у розмірі 67 320,00 грн, що складається із: 34000,00 грн прострочених платежів по тілу кредиту; 33320,00 грн прострочених платежів по процентах.
В задоволенні решти вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судові витрати в розмірі 2061,81 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 28.05.2026.

Суддя: А. І. Жураковський