ЄУН: 336/3980/26
Провадження №: 2/336/3374/2026 
22.06.26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2026 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Звєздової Н.С., за участі секретаря судового засідання Іванченко О.С.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, - 
без участі сторін, - 

ВСТАНОВИЛА:
Представник позивача – адвокат Мальчев В.Є., через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість з плати за проживання у гуртожитку та комунальні послуги у розмірі 37 364,31 гривень, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662,40 гривень. 
Позов обґрунтовано тим, що 31.12.2019 р. між Приватним акціонерним товариством «Запорізька електровозоремонтний завод» та ОСОБА_1 укладений договір №19/29-28 найму житлової приміщення у гуртожитку. 
Відповідно до розділу 1 Договору найму, позивачем надано у користування відповідачу та її сину ОСОБА_2 , 2009 р.н., житлове приміщення АДРЕСА_1 загальною площею 28.53 кв.м., що складається 1 кімнати житловою площею 19.20 кв.м., приміщення загального користування 9.3 кв.м. Будівля гуртожитку обладнана водопроводом, центральним опаленням, каналізацією, системами газопостачання та електроенергією, та знаходиться н балансі позивача.
Відповідно до п. 3.10. Договору найму, відповідач зобов`язаний вносити щомісяця до 20 числа наступного періоду плату за житло.
Згідно п.4.1 Договору найму, позивач має право вимагати від відповідач своєчасно вносити плату за житло.
П.6.1. Договору найму передбачено, що плата за житло та комунальні послуг сплачується наймачем щомісяця на розрахунковий рахунок підприємства згідно нарахувань виконаних бухгалтерією дільниці соціально - побутової ПрАТ «ЗЕРЗ; 
П.6.2. передбачено що, плата за комунальні послуги нараховується у розмірі фактичних витрат відповідно до рахунків, наданих постачальниками комунальні послуг та на підставі затверджених тарифів. 
П.6.3 Договору найму встановлено, ш вартість за проживання у гуртожитку за 1 кв.м. складає 10 грн., а вартість з опалення 1 кв.м. - по факту кожен місяць згідно законодавства України та рахунків від Концерну «Міські теплові мережі». 
Відповідно до Протоколу №50/19 засідання Правління Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод» від 27.05.2019 встановлено розмір плати за проживання у гуртожитку (без врахування плати з комунальні послуги) для гуртожитку за адресою АДРЕСА_2 для не працівників підприємства - 10 грн. за 1 кв.м. житлової та допоміжне площі.
Відповідач не виконує свого обов`язку щодо оплати за проживання у гуртожиток та оплати комунальних послуг.
Заборгованість відповідача з плати за проживання у гуртожитку та комунальні послуги за період з вересня 2020 року по січень 2026 року складає 37 364.31 грн., яка складається з плати за проживання у гуртожитку розмірі 18 544.50 грн. та плати за комунальні послуги (централізоване опалення (постачання теплової енергії)) у розмірі 18 819.81 грн., яку позивач просив стягнути на свою користь, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662,40 гривень. 
У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 29.04.2026 справу передано впровадження судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздової Н.С.
30.04.2026 на виконання вимог ст. 187 ЦПК України скеровано запит щодо встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача, відповідь надійшла 06.05.2026. 
Ухвалою суду від 07.05.2026 року справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.
Відповідачкою на позовну заяву відзиву подано не було. 
Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 
Згідно з ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
З 1 травня 2019 року в повному обсязі введено в дію Закон України від 09.11.2017 № 2189-VШ «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон), яким Закон України від 24 червня 2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» визнано таким, що втратив чинність.
Предметом регулювання згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189 (далі - Закон № 2189) є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Згідно зі ст.5 Закону №2189 до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно ст.9 Законом №2189, дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Відповідно до статті 12 Закону №2189, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 31.12.2019 р. між Приватним акціонерним товариством «Запорізька електровозоремонтний завод» та ОСОБА_1 укладений договір №19/29-28 найму житлової приміщення у гуртожитку. 
Відповідно до розділу 1 Договору найму, позивачем надано у користування відповідачу та її сину ОСОБА_2 , 2009 р.н., житлове приміщення АДРЕСА_1 загальною площею 28.53 кв.м., що складається 1 кімнати житловою площею 19.20 кв.м., приміщення загального користування 9.3 кв.м. Будівля гуртожитку обладнана водопроводом, центральним опаленням, каналізацією, системами газопостачання та електроенергією, та знаходиться н балансі позивача.
Відповідно до п. 3.10. Договору найму, відповідач зобов`язаний вносити щомісяця до 20 числа наступного періоду плату за житло.
Згідно п.4.1 Договору найму, позивач має право вимагати від відповідач своєчасно вносити плату за житло.
П.6.1. Договору найму передбачено, що плата за житло та комунальні послуг сплачується наймачем щомісяця на розрахунковий рахунок підприємства згідно нарахувань виконаних бухгалтерією дільниці соціально - побутової ПрАТ «ЗЕРЗ; 
П.6.2. передбачено що, плата за комунальні послуги нараховується у розмірі фактичних витрат відповідно до рахунків, наданих постачальниками комунальні послуг та на підставі затверджених тарифів. 
П.6.3 Договору найму встановлено, ш вартість за проживання у гуртожитку за 1 кв.м. складає 10 грн., а вартість з опалення 1 кв.м. - по факту кожен місяць згідно законодавства України та рахунків від Концерну «Міські теплові мережі». 
Відповідно до Протоколу №50/19 засідання Правління Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод» від 27.05.2019 встановлено розмір плати за проживання у гуртожитку (без врахування плати з комунальні послуги) для гуртожитку за адресою АДРЕСА_2 для не працівників підприємства - 10 грн. за 1 кв.м. житлової та допоміжне площі.
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, п прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язан встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей стрс (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахування вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового оборот вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становляг умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язкови для виконання сторонами.
Відповідно до пункту 5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги : цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлене відповідними договорами.
Відповідно до п. 11 Примірного положення про користування гуртожиткам затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 р. № 49 відповідач зобов`язаний своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку строки, встановлені договором або законом.
Свої зобов`язання з надання послуг проживання та централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води позивач виконав в повному обсязі, що не було спростовано відповідачкою. Відповідачка, в свою чергу, порушила свої зобов`язання зі сплати заборгованості за надані послуги, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 37 364,31 гривень.
Відповідачкою не надано жодного належного та допустимого доказу, на підтвердження того, що вона протягом періоду нарахування заборгованості не отримувала послуги від позивача або те, що позивачем такі послуги не надавались. Матеріали справи також не містять доказів щодо того, що позивачем надавались послуги не належної якості, оскільки відповідачка, як споживач не зверталась до позивача в претензійному порядку.
Окремо суд зауважує, що вартість послуги з надання теплової енергії у житлове приміщення, розраховується не з врахуванням кількості осіб, зареєстрованих у житлі, а на загальну площу житлового приміщення (опалювальну). 
Плата за проживання у гуртожитку нараховується у відповідності до умов договору найму житлового приміщення. 
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов необхідно задовольнити повністю та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість у сумі 37 364,31 гривень.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 662,40 гривень. 
Керуючись ст. 10, 11, 60, 76-81, 141, 263-265, 268, 279-283 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Запорізький Електровозоремонтний Завод» за надані послуги проживання та централізованого опалення за період з вересня 2020 року по січень 2026 року у розмірі 37 364.31 грн., яка складається з плати за проживання у гуртожитку розмірі 18 544.50 грн. та плати за комунальні послуги (централізоване опалення (постачання теплової енергії)) у розмірі 18 819.81 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662,40 гривень. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Реквізити учасників справи:.
Позивач: Приватне акціонерне товариство «Запорізький електровозоремонтний завод», ЄДПОУ 01056273, місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Залізнична, буд. 2. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя: Н.С. Звєздова